Subject: en 1600-talsdagbok
From: "Sparad av Windows Internet Explorer 8"
Date: Sun, 31 Jan 2010 19:28:33 +0100

1+2

Delar av Prästen Andreas Bolinus dagbok från
1600-talet

Utgiven av Edvin Brunnström 1913

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

En Dagbok från 1600-Talet

3

Under inskrivningsresorna på våren 1912
gjorde jag ett kort besök hos den bekante kännaren och ivrige samlaren av
antikviteter, kyrkoherden L. F. Palmgren i Nottebäck, av vilken jag till låns
erhöll en gammal handskriven volym en dagbok författad av regementspredikanten
vid Kalmar regemente Andreas Bolinus, sedermera kyrkoherde
i Forsheda, Bredaryd och Torskinge ur vilken jag hämtat nedanstående
anteckningar, vilka härmed överlämnas åt allmänheten. Dagboken har gått i arv
bland kyrkoherden Palmgrens förfäder och enligt dennes uppgifter har intet ur
densamma förut offentliggjorts utom möjligen några biografiska och genealogiska
uppgifter. Den innehåller emellertid ganska mycket av intresse, isynnerhet enär
man ur densamma torde kunna få en ganska sann och trogen skildring av en
prästmans liv och leverne på 1600-talet, varjämte densamma måhända kan lämna en
och annan notis av historiskt värde. Angående bokens åtkomst har kyrkoherden
Palmgren lämnat mig följande genealogiska och biografiska uppgifter: »Under Karl
IX:s krig med Danmark var Jon Blomma (omnämns i andra källor som Jonas
Severin Bloma) kyrkoherde i Forsheda. Hans dotter Elin blev gift med
Jacobus Forselius, kyrkoherde i Forsheda. Deras dotter blev gift med
Jonas Månsson Gumælius, kyrkoherde i
Forsheda.

4

De hade dottern Elsa gift med Andreas Bolin,
författaren till dagboken och kyrkoherde i Forsheda. Efter Bolins död 1698 gifte
änkan om sig med komministern i pastoratet Erik Vallin, som sedan blev
kyrkoherde i Kulltorp. De hade sonen Andreas, som blev komminister i
Källeryd och gift med Margareta Hellman. Deras dotter blev gift med
Abraham Almen, kyrkoherde i Åsenhöga. Deras son Anders Håkan,
komminister i Våthult och Båraryd, gift med Anna Dorotea Sager,
var morfader till kyrkbherden L. F. Palmgren, som erhöll dagboken år 1875
eller 1876 av sin morfaders brorson, kyrkoherden Abraham Almén i
Kulltorp.

Från Forselius härstammar en ännu levande släkt Forsell. Från
Gumælius släkten Gumælius. Från Vallin den släkt Vallin, som under firma »Samson
och Vallin» ägde den bekanta boklådan i Stockholm.

Den gamla volymen innehåller, utom den egentliga dagboken, som
omfattar tiden från den 12 aug. 1666 till den 9, okt. 1697, en inledning rörande
Bolins barndom jämte en kort sammanfattning av de viktigaste tilldragelserna i
hans liv; vidare en avdelning på 36 sidor »Personalia», nedskrivna av honom
själv och tydligen avsedda att uppläsas vid hans begravning, ty han talar i
dessa överallt i tredje personen och kallar sig »thenne salige mannen» ! Vidare
en avdelning, som han kallar »En liten Resebook öfwer några förnämbliga städer i
Deutschland, huru longt thet är emillan them, hwadh för Religion the haffwa,
huru the äre befäste, hwad seder the haffwa, huru the äro belägna sampt hwad för
Respublica ther är, som nu korteligen fölia här effter åth, synerligen är thet
till att märkia om the store och sköne

-------

--------

5

frijstäder, begynt anno 1666 den 21 Septembris. Impiger
extremos currit mercator ad indos, per mare pau periem fugiens, per saxa, per
ignes. Lubeck, Andreas Bolinus Smalandia Svecus 1666 Lubeck.

»Resebooken» upptager emellertid även en beskrivning på alla de
städer i Sverige, som B. vid olika tillfällen besökt, en beskrivning av Roslagen
och en över Öland.

Vidare finnes inhäftat i volymen ett fragment av en dagbok,
skriven med en annan stil än B:s och tydligen, av innehållet att döma, författad
av en kavalleriofficer under kriget i Tyskland 1675. Huru detta fragment kommit
att bliva inhäftat i volymen är icke gott att veta. Kyrkoherden Palmgren har
härom icke kunnat lämna någon upplysning, men framkastar den gissningen, att
Bolin möjligen lånat denna dagbok av någon av de många adliga godsherrar, som då
bodde i närheten av Forsheda, (Bernt Mörner till Nääsz, Tuna och Håkontorp, Pähr
Gyllenswerdh till Höszna och Fårszhedal, Axel Kyle till Eskiltztorp, Stierna,
Fleetwood m. fl.), och att ett fragment av densamma av misstag kommit att
inhäftas i Bolins dagbok efter hans död.

Slutligen finnes i slutet av volymen trenne uppsatser, skrivna
med B:s stil, vilka tydligen äro avskrifter eller utdrag ur samtida tryck eller
handskrifter, nämligen 1) En »Relation» om Bängt Oxenstiernas (Resare Bengts)
resor omkring världen, 2) »Om saligh och manhafftige Nielz Stierneskiöldhz,
Ammiralens, tapperheet till siösz, och sielfwa döden för Dantzik, Anno 1627 then
18. Novemb» samt 3) »Relation om saligh Doctoris Enevaldi Svenonij omkringh
Reesande och wandrande i Europa», av vilka blott de två första här medtagas. Den
tredje är av föga intresse.

6

I den nedan följande framställningen av Bolins liv har
utgivaren i stort sett följt dagboken, men för att arbetet ej skulle
svälla ut allt för mycket även jämfört dess uppgifter med »Personalierna» och
»Resebooken», ur vilken senare ganska många utdrag gjorts. Som dagboken
innehåller en massa anteckningar som äro av föga intresse, har utgivaren,
tillåtit sig att göra många uteslutningar av oväsentliga och obetydliga saker
samt här och var gjort korta sammanfattningar av vissa tidsperioder, men i
övrigt bemödat sig om att ordagrant anföra Bolins ord, varvid hans gamla och
även något inkonsekventa stavsätt bibehållits för att i möjligaste mån bibehålla
det åldriga och vördnads- väckande intryck, som läsningen av originalet väckt
åtminstone hos utgivaren. Dock har utgivaren å ett och annat ställe ändrat
interpunktion en något för att göra det hela lättläsligare. Bolin sätter
nämligen ofta blott komma mellan meningar som borde vara skilda åt med punkt
eller semikolon.

7

Andreas Bolins Liv

Bolinus börjar sina anteckningar sålunda: »Anno 1642 den 26.
Decembris annan dagh juul uppå een söndagh så är jagh född till werlden uthi
Smålandh, Wäszboo härad, i Unnarydz kiörckie By och Söregårdh. Min fader war
ehrligh dannemann Anders Bängtson, och min moder war ehrligh, dygdesamm och
Gudfruktiga hustroo H. Elin Gummunsdotter. Strax effter den naturliga födelsen
så är jagh uthaf bemälte mina kiäre föräldrar haffd till doop och christendoom,
uthi Unnarydz kiörckia, under pastoren och kiörckioherden der sammestädes tå för
tijden ehrewyr och wäl lärdhe Herr Nicolao Brondio.»

Den unge Andreas skulle studera och bliva präst enligt sin
faders önskan. Anledningen härtill angiver han själv uti »Personalia». Innan
denna anföres, kan jag emellertid icke neka mig nöjet att anföra början på dessa
högst kuriösa

»Personalia». Den lyder:

IN NOMINE IESU!

»Hwadh nu widare thenne salige mansens Gudeliga lefwerne och
salige afgångh widh kommer, hans lefwernes begynnelse, Continuation och sluth
anbelangande, will mann efter itt christ lofligit, och här uthi wårt kiära

8

fädernes landh, af ålder wedertagit bruuk dätt förnämsta ther
af, för denna förnämma och ansägeliga församblingh, uthi största kortheet
uppreepa och berätta, thet man uppå desze efterfölgande åhr omständeligen höra
och förnimma kan, närobligen: »- --

Och så fortsätter Bolinus på 35 sidor och har då hunnit till år
1679. Här slutar Personalierna mitt i en mening. Återstoden har tydligen kommit
bort och icke blivit inhäftat i boken.

Om anledningen till att Bolinus skulle bliva präst skriver han
i dessa personalier :

»Är sedan strax ifrån Barndomen hållen till Gudz fruchtan himma
hoos sina kiäre föräldrer. Hwilcka enär thee förmärckte hans ungdoms goda
naturlige gåffwer ibland andre barn till att lära sina christendoms stycken af
Booken, så och then märckeliga frucht som then nya födelsen wärckat hade ( uthan
thet att hans saligh fadher hadhe giordt Gudi thet löfftet att giffwa honom sin
först födda sohn) blifwe thee beweckte, honom uthi åthskelige Scholer och höga
Academier bådhe uthan och innan Landz att hålla.» Om skoltiden i Växjö skriver
Bolinus i inledningen : »Anno 1655 den 25. Januarj, som war Pauli omwändelse
dagh, så var jagh uthaf mina kiäre föräldrer haffd och skickiat till Wexiöö
Schola, bleff ther introducerat och intagen af scholemästaren tå för tijden
wyrdige och, wäl lärde Herr Andrea Yxtorphio.Sedan gick jagh alla classes igenom
till thesz jagh komm mitt up uthi öffwerste Ringen uthi Gymnasio, och i midler
tijdh så orerade jagh een gångh uthi Schola Triviali, och uthi Gymnasio så
perorerade jagh 2 gånger, och een, gångh Responderade och 2 gånger
opponerade.»

9

Och vidare i »Personalia» :

»I midler tijd, tå hans tijdh ward ther widh Gymnasium, blifwe
honom anförtrodde ehrlige och förnämblige mäns Barn till information, både uthaf
stadzens och Landzens ungdom.»

Efter att hava genomgått skolan i Växjö skulle Bolinus till
universitet. Först hade han tänkt resa till Uppsala, »men» -säger han själv i
personalierna- »emedan tå ther på orten ward siukligit och dyrt, ty nödgades han
ther medh låta beroo och reesa på een annor ort.»

Vid 24 års ålder och efter att hava tillbragt icke mindre än 11
år i Växjö skola avreste B. tillsammans med en kamrat Magnus Wiselius till
Rostock. Vid denna tid var det nämligen högst vanligt att unga svenska
studerande reste till tyska universiteter. Av rektorn vid Växjö skola Magister
Nicolaus Magni Hernerus erhöll han i och för denna resa ett rekommendationsbrev,
avfattat å ett latin, som är allt annat än klassiskt. Det torde kunna återgivas
å svenska på följande sätt:

Vänliga och ärade läsare till hälsning och benäget
iakttagande

Ehuru uppenbarligen en annans ord icke kan förhöja någons
förtjänster -en bra karl står för sig själv-, som man säger ger detta likväl en
god rekommendation hos dem, som därav få kännedom, och rekommendationen är en
skyldig gärd åt förtjänsterna, på det att genom en hedrande bekräftelse de må
bliva kända av hederligt folk och de fördolda förtjänsterna må framlysa genom
ett vackert intyg. På denna och liknande grund har den från hederliga och ärbara
föräldrar härstammande, förhoppningsfulle ynglingen Andreas Boling icke velat
lämna detta hedervärda sällskap» (Växjö skola), »varav han nästan från barndomen
varit medlem, utan intyg.

10

Förty intygar jag å ämbetets vägnar, att han här levat
hederligt och ej begått något, som strider emot en ärbar och hederlig ynglings
seder; han har nämligen varit from, anspråkslös, flitig samt lydig, på grund
varav jag kan rekommendera förutnämnde Andreas Bolinus hos alla hederliga
människor.

Vänskapsfullt och vänligen önskar jag, att de måtte benäget
omfatta honom med tjänstvilligt deltagande och ej tillåta att han mötes av något
hinder vare sig under resan eller på andra ställen. En visad välgärning, som med
gott hjärta ägnas honom själv, som jag till fullo är förvissad skall mer och mer
uppstiga till välförtjänt berömmelse, skall få sin betydelse även för utövaren;
ärade läsare vare Gudi anbefalld.

Dabam Wexionire 11 Augusti Anno 1666.

Nicolaus Magni Hernerus.

Gymnas. Wexion. S. S. Th. L. p. t. Rector.

L. S. »

Den 12. aug. 1666 avreste Bolinus och Wiselius från Växjö till
Bodakull eller Karlshamn, dit de komma den 18. Vid denna tid höllo borgarna i
Karlshamn på med en livlig byggnadsverksamhet, och B. säger i »Resebooken» att
»dageligen täncka the till at bygga här ena kiörkio uthaff steen». Härifrån
fortsattes resan till Ronneby, på vilken då för tiden rätt betydande stad B;
lämnar en utförlig beskrivning, av vilken framgår att Ronneby då tyckes hava
haft ungefär samma storlek och läge som nu. Därjämte omnämner han en sägen om en
källa vid Erikstad, som förtjänar att ordagrant återgivas. B. skriver:

11

»Här iffrån en mijl så ligger en kiörkia som heter Erichstad;
widh thenna kiörkian är en kiälla, och om någon är krancker, lammer eller
halter, item then som på nogot annat sät skadder är, om han kommer till thenna
kiällen och offrar 3 eller 5 eller 7 eller 9 eller 11 fyrckar, the måste vara
oiämpna, så kommer han til sin förra helsa igen, så att många kröckor synasz
ligga igen effter them som helade äro. Thet sägesz att en präst, widh thenna
kiörkian boandesz, haffwer weliat thetta offrandet abrogera, och haffwer i
kiällan en upmurad steen neder riffwit. Strax så haffwer han mist sitt måål, sed
utrum famae credendum in isthoe negotio incertum est.»

Från Ronneby foro de båda kamraterna den 18. sept. med en skuta
mot Lübeck. Vid Bornholm råkade skutan ut för dimma och kom på grund, men
fiskare kommo till hjälp och släpade ut skutan på djupt vatten, efter vilket
äventyr man lyckligen anlände till Travemünde, om vilket B. skriver:

»En lijten stadh som är skantzen för stora Lübeckz stadh, så
att om then blifwer intagen, så kan och Lübeckz stadh intagasz. Här i thenna
staden i tornet haffwa the upprettat en lanterna, hwar uthi brinner hela natten,
så att the som sigla på haffwet the kunna om natten hålla rätta straszen. All
then teen och kåpper the haffwa så sätta the uthi före stuffwan att pråla medh.
Här i elffwen byggdesz stora skeep till konongen i Suärie.»

På det dåvarande Lübeck dit B. kom den 29. sept. lämnar han
följande beskrivning:

»Lübeckz store stadh häriffrån» (från Travemünde)
»tilllandz ligger 2 mijl, men medh elffwen 4 mijl. Thenne samme frijstaden är
mycket wäl belägen, lijka som en

12

grön heedh är omkring honom. Öster ifrån staden är en liufflig
ekeskogh. Här widh staden är muldjordh så grant som hon worde sållat. Öffwer
östra porten så står en uthfläckter örn och thetta åhra talet står skriffwit,
1625. Öffwer södre port står så skriffwit: Si Deus pro nobis, quis contra nos.
Nisi Dominus custodierit civitatem, frustra vigiliat, qui custodit.» (Om Gud är
med oss, vem är då mot oss. Om ej Herran bevakar staten, så vakar väktaren
förgäves).» Med träffeliga sköna murar är thenne staden bewäpnat. I wäster på
muren så stå ther stena uprättade och äro lijka så offwan på som affhugna
huffwut, och är thet giort konongen i Danmarck för sin orätrådigheet och
otroheet en gång emot Lübeckz stadh. Här i staden så äro fyra torgh, hwariäst
man dageliga dagz allehanda slagz saker kan haffwa till kiöpz för billigh
prijsz. Husen äro här mycket höga, och äro så monga fänster på hwart huusz så
thet är undersampt. Thenne staden är mycket longh, men intet så mycket bredh. 10
kiörkietorn äro i staden, the bepryda honom herligt. Wid östre port står it nätt
korsz, hwilket är it teckn til staden som fålcket förebaar.» Så följer en
beskrivning på de 10 kyrkorna med i dem varande prydnader och inskrifter,
nämligen 'Klemitz Wittbärg, Katharina kyrkan, Jacobs kyrkan, Frauen- eller
Mariakyrkan, »Templum Cathedrale», om vilken B. säger

»Templum Cathedrale dasz ist so viel alz Dohm Kircke, ther äro
fyra klåcker the gå en hijspanisk discant nämbligh en Baasz, Tenor, Alt och
Discant. Coemiterium oder kirckegården är öffwer wäxt med lager träd. På en
graff stein i thenna kärckan står såledesz skriffwit:

13

Wunder iiber wunder

Sie ligen dreij darunter

Vatter und mutter

Sweister und bruder

Man und weib

Dreij seelen und ein leib..

Vidare Sanct Petri kyrka, Sanct Johannis kyrka, Spiritus Sancti
kyrka eller Heiliggeist, Jungfru Annae kloster kyrka samt »Jedijkyrkan».

»Äliäst här uthi Lübeckz stadh så gå quinfålcken och draga
huita spåna korga uppå huffwutet och draga mycket en korgh på wänstra armen när
som the spaszera uth. Här när the skolla resa en mijla eller halff mijla wäg så
måste the altijdh sitia i en wagn och åka. Här i elffwen så stå skuter
tillsammansz stora och små lijka som en stoor granskogh».

Från Lybeck reste B. över Wernamynde till Rostock, dit han
anlände den 1 oktober. Om Wernamynde och Rostock skriver Bolinus:

» Wernanütnd thet är skansen för Råstock och then haffwa
the swänske inne medh en stark bewäpningh. I thenna staden är en klein körckia.
äffwer kiörkie dören står thetta åhratalet, Anno 1617. Iffrån Rostock och hijt
rinner en stoor elff hwar uthi man medh stora skuter segla kan. Iffrån
Wernamiind till Råstock när man fahr elffwen up före är thet 2 meijl. Råstockz
stadh är förr kallat Roosen. Thenne är belägen på en wacker jordmon, och är här
omkringh ömnogh jordh att bära sädh. Omkring thenne staden äro många wäder
muller. Han är bewäpnat medh tvänne fasta murer, hvilka äro träffeliga höga.» Så
följer en beskrivning på Rostocks 8 kyrkor, nämligen:

14

I. Mariaekyrka, i vilken fanns »itt förnämbligt uhrwärck
och en perpetuum calendarium, som absolverar sin kringhgång en resa hwart åhr.
Här hoosz så står en man med en tingest och uthwijsar hvadh för datum är hwar
dag. Många förnämbliga mänsz monumenter. Hoosz then föra dören är en krijgz
cavilleer begraffwen; öffwer hans graff hänger hela hans harnisk item hans spår
er .» Men Bolinus nämner olyckligtvis icke »krijgz cavilleerens» namn; av hela
dagboken framgår för övrigt att hans huvudsakliga intresse vid denna tiden och
för övrigt under hela hans liv, som helt naturligt ju är , var förbundet med det
prästerliga och vetenskapliga; icke ens sedan han längre fram ,blev
fältpredikant vid Kalmar regemente och själv var med i Karl XI:s krig i Skåne m.
fl. ställen ägnar han mera än ett helt ytligt omnämnande här och var åt kriget,
krigsväsendet och de militärer med vilka han kom i beröring, vilket eftervärlden
måste beklaga, ty anteckningar av ett ögonvittne till denna tids märkeliga
drabbningar hade kunnat vara av stort krigshistoriskt värde.

I Mariae kyrkan i Rostock omnämner B. vidare »itt hwaalz been
som wä1l är 18 alna longdt» och »itt skönt orgewerck», som har »19 bälgar och 39
register» ; samt »it skönt Bibliotheck» ; vidare: »i en wrå i thenna körkian så
står en ,kista, ther är Maria affm’ålat lij:ka som hon hade christum i sin
fampn. ---Öffwer predikestolen står: ich lege mein wort in deine mund, und
bedecke dich unter den schatt en mein hende; item: Gottesz wort bleibet ewrglic
Homo disci mori, nihil vivere reffert. Reffert in vita. Te didicisse mori.»

2. Sancti la,cobi kiörka, med ett orgelverk liknande det
i Mariae-kyrkan. »I tornet på thenna körkian så blåsa the hwar natt på
trumpeter, sampt och åthskeliga

15

stunder om wekan, i thenna kiörkian är itt bequämt ställe att
stå för studenterna. Hoos wijsaren som uthwijsar hvadh klåckan är står tränne
män, then ene håller i klåckan, then andre i timme glaset. Doctoris Simonis
Pauli Severinensis nampn står på predikestolen skriffwit. Öffwer orgewärcket
står Anno 1585.

3. Katharinae körckia är bögdh Anno 1610. När
Gudztiänsten här ändasz, så begynnasz hon i Sancti Jacobi körckia. Här kommer
mycket fålk till sammansz, sampt studenterne både aff Pommeren och
Mäcklenburgh.

4. Sancti Petri körkia. Uppå Petri huffwud som är
utharbetat aff trädh ther stödier sigh predikestolen. (öffwer predilke stolen så
stå thenne orden: en deel aff theszesz körkiasz torn är en gång förbränd, och en
gång aff wädret till iorden nederslagit, Itt sådant bilde står i kiörkian på
väggen:

scortartio

16

5. Sancti Nicolai körckia. Här är till att märckia under
thenna körckian kan man fara med en stor vagn.
Vidare anför B. ett långt
epitafium på latin över Johannes Golstein från Westphalen, vilket vi dock här
lämna åt sitt värde.

»6. Sancti Iohannis kiörkia. Ther öffwer predikestolen
står skriffwit på thetta sättet: Selige sind die dasz wort gottesz hören.

7. Den Helige Andesz körkia oder Heilig geist, ther inne
är en mycket stoor booklada »en notis som i all sin korthet är av intresse i det
att den visar att man vid denna tid ej drog sig för att sälja böcker inne i
själva kyrkan.» The arme wistasz mäst i thenna körckian.

8. Nonne körckian. Tijt begiffwa sig jungfruer som äro
lamma eller på annat sät haffwa något feeb (härav tyckes framgå att åtminstone
Bolinus ansåg att något kroppsligt fel var ett nödvändigt villkor för att bliva
nunna vid denna tiden och i detta kloster !). »Och the som ther skolla inkomma
the måste betala 100 Ryxdaler, så kunna the bliffwa ther inne så länge the
leffwa. Här inne äro triffeliga sköna jungfru kamrar, huilka äro mycket wäl
tilpyntade och tilredde. Här äro så monga ingång att en suärligt må uthkomma.
Här haffwa nonnerna sin präst. När som nogon kommer ifrån fiärran och will se
desasz kamrar så går abediszan och låter up fenstren till kamrerna medh en liten
kiäp och låter up the gröna förlåten. Här inne i körckian så ligger christh i en
kista sådan han ward när han begroffz. Här är een så skön roosz uthmålat, at
näpeligen fansz hännesz lijke.»

Beskrivningen på staden Rostock fortsätter sedan B. på
följande sätt:

»Här i Råstock äro 3 Berömmeliga Auditoria. Thet första som
kallasz Collegium ad varnum, ther står thetta åhra talet, Anno 1548. Thet andra
kallasz Collegium

17

philosophicum, ther hoosz så är consistorium. Ther inne
bredhwidh så stå alla affmålade som haffwa warit och äro professores. Här öffwer
äro månge kamrar till att gästa på för studenterna, men lijkwäl gästa ther inga.
Det tridia collegium kallasz Unicornis, thet är och collegium iuristicum. Här
inne äro tuänne stora tischer som man kan notera vidh hwadh som professoren
läsz. Nu för tijden florera här Theologia. Såmblige professorer löner
Mecklenburgz fursten och såmbliga rådherrerna i Råstockz stadh.

Uthom södre port här i Råstock så står en gham utfläckter eller
som en greiff. Äliäst till längden är staden mycket större än som till bredden.
På rådhuset äro 7 spijrer. Iffrån torget löpa 7 gator. Omkringh ganske staden så
äro 7 portar. Här äro allahanda slagz handtverkz män. Om nattatijdh går här en
wacht som updager allom them som gå grassatim» (kringströvande)» på gatan. Med
watn konst haffwa the här mycket undersampt. När som någon döör i thenna staden
så går en käringh för dören och haffver fram om sit huffwut lijka som it swart
spiäll som är it sorga täckn. Här i staden så äro träffeliga rijka borgare; the
rickta sigh mycket här borgarna och bryggare medh råstockare bier, huilken är
mycket skön. Söder iffrån thenne staden är en talleskog närubliga beståandesz
aff 164 taller för uthan them som äro nederhugna. Västher ifrån staden är en
skön trägård som warar gröner om wintertijdh. Uthom porten then wästre äro tuå
vackra små siögar, theromkringh stå många liuffliga pijlträdh. Gropen som går
omkringh staden är myckit diup och widh. Widh hwart huusz så står itt teckn
upsat som låter see hwad för slagz fålk ther boor. Öster uth om porten ett
wirtzhausz står så skriffwit :

18

Bisz mir wil kommen, mein lieber gast,

Trinck du viel du geldt in beitel hast

Du nich trinck meer heller

So lasz mir dasz bier i hm
keller.

Här i älffwen uthmedh staden så äro och tuänne långa och
kåsteliga bryggor, huilka the lägga skuterna intill och lasta aff och på. De
båda stallbrödernas vistelse i Rostock blev ej lång. De skreva emellertid in sig
vid universitetet dagen efter sino ankomst dit, nämligen den 2. oktober, för
vilket ändamål de fingo undergå en examen »ritum examinis depositionis et
absolutionis» och den 3. okt. började de åhöra föreläsningar i »eloquentia»
(vältalighet) hållna av Magister Henricus Dringenbergius. Den enda tilldragelse
av intresse som dagboken omtalar under deras vistelse i Rostock var att den unge
kurprinsen av Saxen genomreste Rostock på återvägen från Danmark där han hade
äktat konungens dotter, och att man i Rostock gav kanonsalut för det unga paret.

Redan den 23. december lämnade Bolinus och Wiselius Rostock på
väg till Wittenberg, varvid de reste genom åtskilliga städer, om vilka B. i
»Resebooken» gör åtskilliga anteckningar, av vilka vi endast här anföra några
utdrag om de viktigaste. Så. skriver B. om Zerbst:

»Ther är enor jungfruh beläte uthsat i snickareguldh, ther före
att hon tå på then tijden, när ingen ward loffligit att kiöpa Smör in i staden
på torget, uthan the måste alltijd kiöpa thet uthom stadz porten, ther före så
lät thenne jungfruen lägga ducater fram ifrån porten in till torget. När hon så
hade lagdt ducaterna på iorden lijka som en steen bredh, så finge the sälia på
torget, så att både fattiga och rijka finge kiöpa till sin noth
dörfft.

19

Här brygga the en slagz dryck som heter Zerbst bier; kannan
kåster ein dreier, thet är 3 halfförer; thenne bieren är så klar som wijn, och
haffwer en godh smaak, ther före förasz han widt omkringh i Deutzschland sampt
andre länder. Här på torget så står skarprättaren uthmålat medh itt stort
träffeligit swärd, och seer hiskeliga uth.» »Anno 1667 den 1. januari så
kommo wij till Leipzigh then mycket widt berömde frijstaden, som är
belägen uthi öffre Saxen nästan mitt uthi hela Deutzschlandh. Om nya åhret så
celebrerasz här en sådan marcknat så hansz lijke icke hållesz sådan uthi ganscha
Europa. Till thenne och andra marcknat så kommer fålck hijt iffrån Pommeren,
Mäcklenburg, Brunszweigh, Preiszen, Saxen Meiszner, item iffrån Pohlen,
Hållandh. Engelandh sampt monga andra städer. Thenne staden är medh mycket sköna
huusz upbygder och är mycket wäl belägen här omkringh är en slät grön hedh.
Murerna

omkringh staden äro träffeliga höga. lblandh annat i thenna
staden så är Sancti Nicolai körkia mycket skönt besmyckat innan till under taket
så är hon ganska medh guldh öffwerstruken så att en medh stoor lust måh hänne
besee; öffwer then ena körkie dören står så skriffwit: Herr ich habe lieb die
stätte deinesz haussez, und den ort der deine ehre wohnet, Psal. 26: 8. I thenna
körkian så haffwer churfiirsten ifrån Saxen en skön stool. Academien är berömt i
thenna staden här äro 3 collegia, men dyrt är här att sitta sigh, therföre the
som här studera the måste haffwa starcka midel. Här så tala the en skön Hoch
Deutzsche och beflijta sigh mycket om höffliga seder att lära. Här är it stort
huusz som på Deutzsche kallas Bildhausz; här äro allehanda slagz kläder till att
kiöpa.

20

Här uppå thetta huset så äro sköna städer affmålade. Här står
doctoris Martini och Philippi Melaochtoni beläte. Här haffwa the spiritus
familiares, och then som them kiöper så kan han fort komma hwar uthi han will.
Thenne staden är mycket beswärligh till att intaga. Här haffwa the en slagz
dryck som kallas Rastcum, thet är tämmeligh starkt och kannan kåster 9 pfennigh.
För huilken dör som the haffva utsat tuänne tomma stoop ther sälia the bier. Här
hålla quinnfolcken sigh mycket nätta. Om marcknasztijdh så går här iuder i longa
suarta kiortler och gå quali desperabundi» (gå och se förtvivlade ut), »item
monga turcker synasz här i staden. Här i staden äro sköna garkiök som man kan
låta sigh spijsa wäll för en groschen, thet är 2 öre sölffwermynt; eliäst om man
skall gå här till tisch hoosz andra så kommer thet dyrt. 3 mijl här ifrån hoosz
en lijten stadh benämbder Litzen så föll tappert glorwyrdigst i åminnelse salig
Konungh Gustayus svecorum Rex och ther är en Trophreum uprest. Om marcknatijdh
så är här it torgh, thet är gansha öffwer sat medh guldh och silffwer så thet är
underligit ther på. Så snart något nyt kläda manneer thet kommer iffrån
Franckryke, så uptaga the honom först här i Leipzigh och sedan uthspryda the
honom widare här ståår beläte af träd giorda att man intet annat weet än the äro
leffwande menniskor. Här seer fålcket i genom 9 nålz ögori effter en dreyer.
Iffrån Sibenburgh, Ungern, Franckenlandh, Auszpurg och Straszburg så komma monga
wäxler hijt till Leipzigh och the komma tämmeliga ricktigt fram. Mycket är och
meer till att förmäla om thenne staden, så att största delen kan jagh icke
upräckna, therföre när som några edelmän the resa ifrån

21

fremmande land så bliffwa the mäst här i Leipzigh, ty the
haffwa här sköna placier .»

Till Wittenberg ankommo våra två studenter den 7 januari
1667 och läto redan följande dag inskriva sig vid universitetet, vars rektor då
var Johannes Meisnerus. Ur Bolini ganska omständliga beskrivning på Wittenberg
lämnas här följande utdrag:

» Thenne här staden är tämmeliga wäl belägen på en sydh»
(sidlänt) »jordmån. Uppå östra sydan så rin- ner then sköna floden Albis,
huilken kallasz lykasom Halber, förty hon rinner lykasom mit igenom Teudzlandh,
eller och kallas hon Albis, ther före att hon förer medh sigh sådant leervatn
som är af hwyt färgh. På östra sydan widh thenna här älffwen är en mycket sköner
ekeskogh, uthi huilket är ötfwer måtan lustigt att om sommersz tydh spaszera.
Nårr iffrån Wittenbärg är en stoor liungbacke öffwer wexen medh en stoor
talleskogh. Wäster iffrån Wittenbärg så ligger Apollinis bärg, ther Apollo
haffwer bodt, och på thetta bärget är en wacker ekelund. I förtyden så haffwer
kongen i Suärie, salig konungh Gustav us på thetta bärget hafft sin skötwackt.
Thet ligger en halff mijl ifrån staden, lijkwäll på thetta bärget så kan man wäl
see in i staden Wittenbärg. Här ligga ännu steen wäger igen på bärget ther som
slottet haffwer warit. Söderuth på then ena sijdan på bärget så ligger itt skönt
wienbärg som hörer churfursten aff Saxen till, och här äro träffeliga monga
wienträdh här inne, så att om hösta tijdh så äro här ohöriga monga wiendruffwor.
Mitt upp i bärgz kullen är lijkasom en kransz. Hwad äliäst som staden
anlångar så är hon tämmeliga wäll bewäpnat medh en grop omkring hela staden;
sedan en mycket starck mur omkring. För thenne här

22

staden så äro 3 portar. 2 för bägge änderna och en mitt för
staden emot söder. Två gater löpa på longz genom staden och sedan tuärt på äro
tämmeliga monga gator. På längden så är staden tämmeliga longh men icke på
bredden. I thenne här staden så är itt träffeliga stort torgh, uppå huilket
mycket kiöpesz och för kiöpesz. Rådhuszet är medh skön steen upbögd, såmbliga
andra huusz med leer och tägel äro wordne upbygde. För prospect in på
torget så är bäst att gästa i the huusz, som ligga in hoosz
torget. När som stoor flodh är så styger watnet upp uthur elffwen intill
stadzportarna. Här på driffwesz intet stoor handel uthan medh wäxlar iffrån
Hamborgh, item Lybeck, Leipsigh, Pragh, Ungern, Wien till studenter, som ifrån
wida orter hyt förresa för studierna, som här mycket skönt florera både uthi
Theologia och Philosophia så att thet är öffwer måtan berömmeligit. Borgarna the
haffwa sin största profit aff stu- denterna, till huilka the fåå hyra sina
huusz och kamrer. Allahanda slags wyn sälia the här för 2 eller 3
runstöcke kannan. Ett slagz ööl bruka the här som kallasz Kuckuck och kåster
kannan 4 halfförer; när en här aff dricker bliffwer en mycket suarter inwärtesz.
Här aff haffwa borgarne stoor winnest.

Här i staden äro tuänne sköna körkior. Slosz kiörckian ligger
bort widh wästre port istaden, ther som Doctor Martinus förswarade then rena
läran emot påffwen och hans anhang. I thenne kiörckian är Doctoris Lutheri
graff; hans och Doctoris Philippi Melanchtonis beläte stå tuärt emot hwar andra.
Lutheri graff är på högra sidan» (hela den långa gravskriften på latin anföres,
men uteslutes här) »på wänstra sidan tuärt emot står Doctor Philippus
Melanchton.

23

Fram hoosz choren i thenna kiörckian så ligger churfursten på
knä sampt och churfurstinnan och haffwa longa swerdh widh wänstra sidan,
bemärckiandesz att the haffva defenderat religionen. Alla churfurstens wapn i
Saxen the hänga här i sloszkörckian. Här står och itt fiska been som är 6 alna
longdt. Itt mycket berömmeligt orgewerck är här. Här äro och läcktare up under
taket i körckian, hwariäst the om högtyder mycket skönt musisera. I en wråd här
i körckian så står Maria uthmålat rät sådan som hon ward i werlden när ängelen
Gabriel kom till hänne och bebodade hänne att hon skulle föda Herransz Christ.
Hon står och läsz i en book, haffwer longt hår på huffwutet och itt blåt före
klädh, och thet sägesz att then konstigaste målare i hela Deutzschland skulle
haffwa thet uthmålat. Thetta belätet får ingen att se uthan om stora högtyder.
När som gudztiänsten om söndagerna är här i körckian ändat så begynnesz hon i
stora kiörckian. Ther kommer mycket meer fålk samman i stora stadz körckian än
som äliäst i slåsz körckian. I slåsz kiörckian så predikar Doctor Meisnerus och
i stora körckian prediker Doctor Catovius.

På wänstra sidan widh predikestolen äro thenne förnämbliga
Theologi, viri excellentissimi, amplissimi atque doctissimi uthsatte i en skön
tafla effter hwarandra som följer: Balthaser Meisnerus, Vilhehnus Lyserus,
Jacobus Martini, Johannes Scharfius, Andreas Kunadus. It lytet stöcke theriffrån
så är Daniel Hennertus träffeliga nät uthbildat och uthsatt. Under honom är
uthmålat then brinnande wagnen i huilken Elias bleff fördt till himbla. Här
under Hennerti beläte så går solemnitetet an» (försiggår högtidligheten) »när
som några bliffwa Doctores Theologiae. Gentemot predikestolen ther
haffwer

24

churüfrsten sin stool och för honom äro sköna fänster; på honom
så står så skriffwit: Ein tag in deinen vorhöfen ist beszer denn sonst tausend,
psal. 84: 11

Stora körkian ligger mitt i staden och är på hänne tuänne
tämmeliga höga torn. Här i körckian så äro thenne här män begraffna och derasz
beläte äro uthsatta uppå wäggen: Caspar Oberhardh, Polycarpus, Egidius Hunnius,
Georgius Miilius, Fredericus Baldvinus, Paulus Roberus» (samtlige pastorer och
superintendenter i Wittenberg).

»Här inne i körkian så är itt fynt orgewerk hwar på the speela
mycket liuffligt om söndager och högtyder på pukor och trumpeter så att thet
darrar i väggerna. Här Inne äro tuå predike stoler, och uthan till på klädet som
ligger på predike stolen står så skriffwit: Verbum Domini manet in reternum.
Then som skall begraffwasz inne i kiörckian thet kommer mycket dyrt. Två sköna
glåcker äro i tornet, och när the slå så går the lilla lyde före, och strax slår
then andra effter. Här äro tuå bequämliga läcktare till att stå på för
studenterna. En funt är här som är omfatter medh jerngalrer. Hwar och en haffwer
nyckel till sin stool i körkian. Monga ibland quinnfolcken bära sina stoler medh
sigh under armen och sätia sigh mitt uppå store gången. Eliäst antingen thet äro
bönder, borgare, soldater eller andra så sitta the intet offta med bart huffwut
i körkian här i Deutschland antingen thet ar winter eller sommer.
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Rabiner till spåt uthan på kiörckio väggen är en stoor sugga
satt och ligger och gapar widt med munnen, och en iude han ligger under rumpan
och kiöszer henne; det sägesz att Winstrupius i Lund haffwer thet bestält. Ordet
heter så Schemhamphorasz.

25

Fram i choren mit under körckie taket in i körckian är en
jungfru skönt uthmålat och näglat wid taket.

Här i Wittenbätgz kiörckia så celebrera the en jubil fäst
therföre att Doctor Martinus Lutherus then rena läran planterade, och thet giöra
the hwart 50. åhr, huilket och skedde som man ögonsynligt såg Anno 1667, ultima
die octobris, medh liuffwligh speel, music och klingande medh cymbaler, puker
och trumpeter, så att hiertat må frögda sigh ther öffwer. Thet är mycket lustigt
att på see; effter thet icke skeer meer än hwart 50. åhr. Omne rarull est
charull.

När som itt piltabarn här christnasz så står en karl och håller
thet för funten; är thet itt pygebarn så håller itt quinnfålk. Tree sköna
Academier äro här i staden. Uthi större collegio så står så öffwer chatederen:
Academia haec fundata Anno 1607. Doctoris Martini Lutheri beläte står jämpte
cathederen; på högra sijdan widh Lutherull så står så: Anno Domini MDXLVI die
XVIII Februarj obijt ista vita Doctor Martinus Lutherus retatis suae Anno LXIII.
Widare står så: Pestis eram viv us, moriens ero mors tua papa. Öffwer thetta
collegium äro tuänne tabulat, hwariäst äro sköna stuffwor förlänta aff
churfiirsten till att giästa på för studenterna. Thet mindra collegium, som
kallasz Collegium Minus ad Albim, på wäggen så står thetta åhretalet Anno 1607.
Här öffwer äro och monga kamrer till att giästa på. Thet är något roligare att
giästa på collegio emot Albim ty om nätterna är ther roligare ty thet wetter
emot store walden och är ifrån alt tumult verne» (ferne). »Medh thet stora
collegium som länder emot stora gatan ther är mycket tumult om nattatydh medh
vociferationibus och grassationibus. Dåck är på thetta collegio högre stuff
wor

26

och sundare lufft an som på minori; om wintern så äro ther
stuffworna mycket warmare än som på thet andra. Här på thetta collegio så kan
man alltijdh haffwa prospect uth för stora elffwen och see huru the öffwer fara
ther på färior, ty ther haffver ingen brodh warit öffwer sedan the suänske
upbrende then samma.

Thet tridia kallasz collegium medicorum. En Anatomi kammer är
och strax ther hoosz, hwariasz hänga bena raken igen uthaff allahanda slagz diur
som nämpnasz kunna.»

Wittenbergs geografiska koordinater angiver B. vara: latitud:
50 grader. 54 minuter. Longitud 30 grader 39 minuter.

»Collegij gårdh är har inne i, lijkasom en slotz gårdh och har
ar en skön port så att ingen kan komma in i collegij gårdh om afftonen sedan som
klåckan är 9. Har är och en kiällare, som hörer collegio till, och then som
skall ther boo och skänka bier och wien han måste hwar dagh giffwa i lägo en
gyllen. Mitt på collegij gård ar en brun ther man kan altijd friskt watn
upslusza. Här är noch en annor brun som altid sputer watn iffrån sigh. En
liuffligh trägård är här som hörer till collegio.

Hwadh meer som anlånger härew. Academien så är thet
berömmeligit att både vinter och såmmer så disputerasz publico 5 eller sex
gånger om wekan besynnerligt hwar onszdagh och lögerdag både uthi theologica och
philosophica facultate medh största lust att på höra. Öffwer större collegium så
hänger en lyten klåcka, ther på så måste ministri publici klinga så offta som
disputerasz skal. Uthi största collegio så disputera medh professorerne sampt
och Adiuncti. Uthi mindre disputerar eliast Magistri. Publice så läsesz har
intet mycket om winteren, men om sommer tijdh så läsesz har
flitigt:

27

Ty här komma inspecterer hyt som äro skickade iffrån
churfursten; the haffwa noga upseende här uppå. Anno 1667 ganska åhret i genom
både uthi theologia och philosophia så disputeradesz 182 gångor. När som the
disputera pro praesidio så pröffwasz skarpt, sampt och när the disputera pro
loco inter Adiunctes, jämwäl och när the disputera pro licentia.

Här är och itt klåster ther som Lutherus haffwer bodt, ther och
studenterna wara spijsade på communitetet utaff liberalitate Electoris Saxonire.
Ther äro tuå wackra sköna byggningar, ibland annat så är här en skön saal som
professorerna dricka på när någon doctorerer eller och Magistrerer .»

(Här anföres en lång inskription på latin om Luther och
Melanchton, vilken vi dock utesluta.)

På väggen stå också namnen på sju kurfurstar som gynnat
akademien, vilka uppräknas av B.

» Thesz för uthom i thenne salen så är en mycket kåsteligh
kåpper ungh» (ugn) »giorder i så monga kroker så att thet är undersampt till att
see. I en taffla här på salen så är konungensz släckta register i Danmarck,
Brunszweig och Brandenburg uthsat, sampt och derasz stam tawla. Thesz för uthom
här ut medh thenne saal så är en liuffligh trägård till att see medh största
förlustan i ty här äro trädh som hålla sig gröna både winter och sommer. Och the
stå i loder sammen weffwade lijka som hierta i ringh, och är mycket liuffligt
att påsee om såmmertijd.

Öster uth om staden itt lijtet stöcke wägh så äro tuänne sköna
körckiegårdar, på huilka äro monga dödasz monument istenar uthuggna; en städz i
then ene körckiegården är en pijga begraffwen, huilken haffwer slagit sin moder
mädan hon levde, som rycktet går. När hon ward begraffwen så haffwer hon

28

stucket upp hara handen genom stenen. Så bliffwer ther en annor
steen på lagt, tå haffwer hon stucket upp handen uth om stenen till thesz modren
kom och slogh hänne på handen med rijsz, så wände hon igen. Nu sedan som man
ögon synligt sett haffwer, så wäxer intet gräsz på then sidan uth medh stenen
ther hon upsatte handen. Här på thenne körkiegårderna så äro pärona trädh sampt
plomonn och körszehärsz trädh. Om sommertijdh så giffwa the itt vackert anseende
iffrån sigh.

När som saligh i åminnelse Doctor Lutherus tog sigh före att
propugnera then sanna läran så gick han en halff fiärdingz wäg uth öster ifrån
staden, wardt träffeligh törst aff dagsensz heto. Så önskade han till gudh att
itt teckn måste giffwasz att han hade then rätta Religionen. Strax så sprangh
upp en kiälla i en backakulle medh mycket sööt watn, hwar aff han drack, och
hleff then källan sedan kallat Lutheri brund. Många resande personer ifrån
fremmende landh haffwa rest hijt och wilia see thenna kiällan, och the skriffwa
sina nampn här många, som är wäll att see. Churfiirsten haffwer låtit hygga itt
skönt huusz omkring thenne källan. Om såmmertijdh så är thetta watnet mycket
sött och läsker wäll törst. Wackra palmeträdh äro upväxte uppå taket på huset
som är högd öffwer thenne kiällan. Söder iffrån thenne här källan så är itt
stort blöt alekiär att see.»

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Om Bolini liv och studier i Wittenherg innehåller dagboken
följande anteckningar av intresse:

1667. »Then 9. jan. Så gick jag på communitetet till
churfurstligh hordh att bliffwa spijsad.

Then 10. jan. Så tog jagh stuffwa uppå thet stora collegio i
Wittenhergh.

29

Then 28. febr. Så togo wij Collegium Methaphysicum hoosz
clarissimum Magistrum Danielem Spiegel Vratislaviensem, philosbphire Adjunctum
meritlsimum.

Then 8. martius. Så gåffwo wij w åra nampn an uppå churfursta
salen i Wittenberg och hwar fick 2 marck sölffwermynt.» (Detta gör B. sedan en
gång i kvartalet ; antagligen får han varje gång samma summa.)

» Then 23. Aprilis. Så doctorerade thee uthi Theologia i
Schlosz körkian.

Then 27. Aprilis. Så flutte wij på öffwersta tabulatet uppå
stora collegio på en sköner sommersaal.

Then 28. .I\prilis. Så stod promotio i stora collegio in
facultate philosophica.

Then I. Maius. Så skedde mutatio Rectoratis i Schlosz körkian.

Then 8. Maius. Så togo wij collegium physicum hoosz
praecellentem Dominum Magistrum Wagnerum Misnicum, philosophiae adiunctum
meritissimum.

Then 10. Maius. Så togo wij collegium Logicum hoosz clarissimum
Magistrum Schetvigium Silesium, philosophiae adiunctum meritissimum.

Then 26. Junius. Så togo wij cbllegium theologicum hoosz
excellentissimurn Dominum Doctorem Johannem Quenstadium Saxonem quod
lingbergensem.

Then 6. Julius. Så ändadesz collegium metaphysicum.

Then 29. Julius. Så skute thee här i Wittenberg åth en duffwa
som ward giort aff trädh som the hade satt uppå en stång så long som then högsta
grån i skogen; then som kunne then underskiuta han blef konung thet åhret ibland
them som skiuto.

Then 25 .Augustus. Så woro wij widh Herransz nattward här, i
Wittenbergh.

30

Then 18. Septemb. Så togo wij collegium Hebraicum hoosz
clarissimum Magistrum Saack.

Then 28. Så flutte wij på mindra collegio ad Albim.

Then 25. octobris. Så begynte Lector i communitetet på att läsa
biblia.

Then 28 oct. Så skute the aff raqueter här uppå Wittembergz
torgh at elden han liuste under himmelen.

Then 31. Octobris. Så celebreradesz här en iubil fäst med stoor
solennitet för lutheri ministerio in vera religione defendenda et excolenda abs
corruptelis pontificiorum.

I668.

Then 30. Aprilis. Så fick jag till migh 10 Rijxdaler uthi
ducater.

Then 21. Maius. Bleff Rev.dissimus M. Johannes Baazius Biskop i
Wexiö.

Maj. Then 5. Quod Deus bene vertat; så togh jagh tillijka med
Dominis meis comilitonibus Domino Magno Wiesel, smalendo, et cum Domino Nicolao
Follingio, ostrogotho, en resa up för Deutschland, som vidare är att see
annorstädes.»

Denna resa beskrives utförligt i »Resebooken» i det att B.
antecknar varenda stad och ort som genomrestes, avståndet mellan dem och allt
som han där fann anmärkningsvärt. Resan gick över Hane, Naumburg, Jena, Weimar,
Erfurt, Salmunster, Frankfurt am Main, Darmstadt, Worms, Mannheim, Heidelberg,
Speier, Philippsburg, Muhlberg, Strassburg, Freystadt, Darmstadt, Rottenburg,
Tubingen, Reiflingen, Ulm, Augsburg, Nurnberg, Chemnitz, Torgau och åter till
Wittenberg.

Här lämnas några utdrag ur resebeskrivningen om vad som kan
intressera vår tids människor.

31

Halle: -»Här äro 4 brunner uthi huilka är träffeliga klart
watn och mycket salt. Hwar brund är mycket diup. Thetta bruket» (saltbruk) »är
upfunnit Anno 1577 och bischoffen han håller thet widh macht. 110 karler arbeta
här dageliga. Hwar får en gullen om wekan. Den ringeste 16 groschen; alt håret
hafwa the rakat af sigh. I then ene brunden winna» (vinda) »the up watnet så att
2 stå emot hwar andra på itt stort juul och träda» (trampa på) »thet så gå
wältrerna omkring till watnet upkommer i ämnena» (ämbaren). »1 the andre
brunnerna hafwa the en winder och långa liner at up winna. Sedan ösa the thet
salta watnet i en stor kättel och göra starker eld, så siuder thet en timme.
Desz emillan så röra the uthi och så blifwer saltet hwijt som creta» (krita);
»när en dricker af thetta watnet så är thet så gådt som en purgation. The arme
här i staden taga watn och koka medh för intet. Weden som the bränna här på
bruket han kastasz i elffwen Hala longt här iffrån och flyter så in till staden
träffeliga marghfalligh at alla orter äro medh wedh upfylta På stora torget står
then babyloniska horan rät uthsatt och hafwer 3 kålffwar uthi handen. ---Här
syntesz en rese, en bonda son, födder i Eiszleben; ward 18 åhr gammal, 4 alnar
lång; hade brunt hår, swarta kläder, stort skeg» (skägg) »och wistasz här i
håffwet.

Här äro åthskeliga garkiöck, ther man kan tämffieliga wäl
spijsasz för en groschen; för bät» (bädd) »så måste en här på wirtzhauset om
natten gifwa 18 pfennigh. En kanna stadzbier kåster här 3 pfennigh ; en kanna
kålsingh kåster 4 pfennigh.» ---

Naumburg:-- -»En kanna bier kåster här 5 pfennigh. ---3
körckior voro i förstaden och 4 inne i staden.»

32

Jena: »2,000 studenter. -Soldater äro här inga.- En kanna
öhl kåster här 3 pfennigh; en kanna Landwein 6 pfenniger; gement wyn kåstar här
4 pfennige. På. wirthausen i staden så är något dyrt att wara. Jungfruerna draga
lärisz pannelijn på sigh, lijka som the skulle sörga.

Få icket taler här något bredt s. s. sax pro sex;
gewasen pro gewesen; wag pro weg.»

Erffurt: -»På. porten genom huilken man kommer iffrån
Weimar står Anno 1655; tämmelig godh muur är omkringh staden. En ström rinner
gatan fram före. Omkringh slottet är en auszbördig muur, höger med huggen steen.
Huusen äro icke mycket wäl bögda, ty the säga at the intet hafwa kunnat honom
wäl reparera sedan then suänske hade honom inne för 28 å åhr sedan.

Academien hvadh som anlånger så äro här 2 collegia: collegium
novum Saxonicum ubi scriptum extat: Anno 1548, item collegium Erffurtense ubi
scriptum est Anno 1521. 6 proffessores woro här och 100 studenter. Churfursten
iffrån Mayntz har det största här i staden, churfursten iffrån Saxen har något
här, sampt fursten iffrån Jena, och så franszosen.

I staden så äro här nogh monga torg men icke så monga
kiöpmanszboder. Här äro icke monga soldater, men the arbeta hårt på. slottet.
-Spysningh är här tätnmeligh dyr. En kanna af thet ringesta wien kåster här 6
pfennigh.- I midler tijd så komme wij på it wirtzhuus, ther werden hade gifwit
sina gårdboder 13 tunner ööl, som han måste hwart åhr giöra. Ibland när the
drucke och någon wille träta, så slog werden medh sin pryl i bordet it slagh;
then som icke tå stillede måste gifwa 5 snuben, thet är 5 groschen.» ---

Hessen beskriver B. sålunda: »I resan så kommer man in uthi
Hessenland, hwariäst mäst äro calviner; en

33

quacker hiir giör sex pfennigh. I thetta här landet äro bärgh,
daler, klippor och gröna fyna skoger aff eke, boke och börkeskogh, ther hoosz är
liung, gräsz och myska gräsz som luffter wäl; här löpa hiorter, råbocker, harer
och andre diur i korsz fram om hwar andra på vägen. Här äro mest furster som boo
här i landet. Här äro 3 ädelmän som boo när hoosz wägen; i ofridsam tijd tiänte
en under Schweden, then andre under brandburgaren och then tridie under polachen
och stridde imot hwarandra. Then som tiänte under Schweden ward en oberst; sedan
han tog förIoff har han hafft 25 hundrade Rixdaler uppå Leipzig iffrån Suärie på
thet at han skall warda uppå när som thet giäller .»

Fack: »En kanna bier kåster här en grosch. Här är förbodet
dricka toback.»

Keleld: -»Här gå quinfålken med snepa möszor .»
Salmiinster: »Här äro päningar: en kreiitzer, thet är 4 pfennigar. -Här
talte wij med en grå muncker, som hade på huffwutet en karpusz aff grådt suijna
hård, en longer kiortel af skynnatodh, strumperna och skona woro aff hästa håår;
tuårt om hade han giordat sigh medh en oxa töm och hade ingen skiorta inunder
alt thetta.»

I en liten katolsk stad Werso beskriver B. huru man där
firade »helige creutz»-fest: »Munckerna och gemena fålcket komme först
tillsammans i körckian, dragandesz medh sigh christi korsz och en himmel ther
öffwer. Quinnor och män drogo ther före 8 faner, muscheterere gingo före; allt
fålcket hade måst sina radband, ståmmande öffwer ensz medh ropande och
siungande, gåandesz till första port medh blåttat huffwut; uth om then porten
sätia the korset nider. Så stegh muncken fram, nidde (neg) och buade (bugade
sig) sägandesz: Dominus vobiscum, hade 2 uptända liusz; en poik klingade

34

ther hoosz medh en lyten klåcka. Så kösser muncken på Bibeln,
låter upp honom, siunger så om Zacharia och Elizabeth, itern quomodo verbuffi
caro facturn est. I midler tijd så nidde han för christi beläte, kösste uppå
Bibeln, bidiandesz pro patria, pro fructu terrae, pro toto iillperio Rornano.
Interim så gåffwo alla soldaterna salva. Så giorde the widh alla 4 porterna.
Fålcket bröt aff quister och satte i murerna fast. Sedan gingo the medh stoor
procesion i körckian. När the gingo in om dören så stod it bäcken med wiewatn;
ther i togo the med fingrarna och struko på pannan och munnen, och nidde för
christi beläte, thet giorde mäst quinnfålcken. Och så stod muncken hoosz
altaret, sångh och meszade. Klåckaren höll uppe mäszesarken baaktill och hade
ther rökelse kiärillet. Ibland så ringde poiken på then lilla klåckan. Munken
hade en stoor book, pladdrade och läste så fort ther i. Pojken skänkte wijnet i
kalken, muncken såppade oblatet sillåt i ena sked, öste i kalken, rörde thet
samman och drack thet sielffwer i sigh; och thet gjorde han för them alla. Så
stegh han upp och predickte de verbis institutionis coenre Doillinire. Strax
gick han nider, messade och bad lijtet. I midlertijd kårsade fålcket för mund
och ansikte, stoo och klappade sigh för bröstet och läste på radband. Sedan när
tiänsten ward ändat, dåppade han wiskan i widewatnet och gick först på then ena
raden och sedan på then andra och stänckte på fålcket. Sedan gingo the uth,
struko sigh medh widewatn, nidde för christi korsz. I sin sång sungo the mäst:
O, Jesu, Maria. Radbanden hade the therföre at när the blifwa krancka så bär
Maria radbanden fram och säger för Jesu christho sin son huru mycket the haffwa
bi diet att han hielpa skall. Watnet skall

35

affskilia. orenligheten. När the äro i swermodige tancker sa
tllbldla the Daniel så hielper han.»

Franckfurt am Main. -»Den delen som ligger östan floden
heter Saxhause. -Här i staden äro 15 körckior,

5 äro här catholische och äro några öde, 10 äro lutherske
ibland huilka 6 brukasz och 4 ligga öde. I domkörckian ward it öffwer måtan
skönt altar och en tafla glimmade af guld, ther som keysaren han pläge krönasz.
Här inne äro 2 sköna uhrwerk; när klåckan skolle slåg så stod en giorder karl
som höll hammaren och slog till. Här fruckta the intet mycket för någon fiende,
ty thet är en keyserlig Reichsstadt som keysaren han försvarer; och en fiende
som will komma här före, han måste först 4 månader eller weker ligga för staden
för än at han biuder till att gå på, at inwånarna i midlertyd kunna skaffa sigh
en skötz herre; och på then tyden haffwa innborgarna rätt till at gå uthi
fiendensz läger och thet samma besee, at fienden kan intet så länge giöra them.
-Här hållesz stort boketryckery. -Af brunnerna tappasz watn uth lykasom aff
monga halmpyper. -På garköket får en tämmeligt köt för 16 päningar; en kanna aff
thet ringesta öölet kåster 10 pfennigar; det andre som bättre är 16 pfännigar;
en kanna wien kåster 16 pfennigar

Darmstadt: -»Graffen zu Hessen residerar här och här är itt
öffwer måtan skönt Slot, bögdt på en sijdländ ort. En kanna Mantzbi,er kåster
här 10 pfenniger, stadzbier 8 pfenniger. -Här i landet så dricka bönderna skönt
wien.»

Wormbz. ---»På torget hoosz it skönt huusz äro mycket stora
oxa been hängande, och sägesz att the oxerna skolla haffwa dragit förste
grundstein till domkörckian. ---När som Lutherus ward kommen till

36

Rhenum och wilie in till staden så haffwer en god wän rådt
honom at han intet skulle in ther, ty thet skulle honom icke wäl bekomma; så
haffwer han svarat: om ther äro så monga dieffler som ther är tägelstener på
husen så far jagh ther in i Jesu nampn; thet han och giorde, kom in och skönt
förswarade sigh. En kanna bier kåster här 10 pfennigar, en kanna wien 2 paszer
.»

Manheim : Här uthi om städerna så skriffwa the på en stodh
at ingen fremmet om han kranck är skall drista sigh till at inkomma i staden. En
kanna ööl kåster här 8 pfennigar.

Heydelbergk : Efter en lång och entusiastisk beskrivning på
stadens och slottets sköna belägenhet fortsätter B. : »Här på slottet är then
största rariteten, ty här är it stort faat som innehåller i sigh 260 andra faat;
är så stort som it tämmeligit huusz eller saal. Thet är giordt med timmerstocker
och omkringh slagit med träfeliga mycket iärn, så att ther uppå kunna ligga
stora stycke, och man kan ther uppå hålla itt tämmeligit callasz. Eliäst måste
här bårgame gifwa 20 gyllen för hwart faat wien the sälia. En kanna wien kåster
häl 6 creutzer. thet är 2 groschen. --

Academien hwadh som anbelånger, så haffwer här förr warit stoor
frequentz, men nu är något dyrt, och nu äro här mäst baroner, fryherrer och
graffen, ty här äro sköna exercit medh ryande och fäcktande, dansande och
commediae spelande. För en tijdh sedan aff Suärie så hafwa här warit
Oxenstiernerna, Wrangelen här studerat. Nu studerade här Hornerna, tuänne bröder
medh en hoffmästare och en kneckt. På churfurstensz stal så woro här 50 beredne
hästar, huilcke churfursten låter berijda iffrån 5 om mårgonen till 9. Här
kåster nästan 600 Rijxdaler om åhret till at studera. Professorer äro här
Herlach, Wetter, Koff, Sponheim, Puffendorff, som haffwer nu fåt en vocation at
blifwa professor i Lunden uthi

37

Schåne. Faustur är doctor medicinae. Här äro och nogh
handwärckz fålck; några suänske skomakare woro här till at höra talasz om i
staden. In summa, thenne staden han haffwer meer att innebära än som någon kan
troo och är så wäl belägen så undersampt är att omtala.» --

Stålhaw: -»Här i byarna så länge som åschen gick om natten
så ringde the medh sina klåcker, att trullen:c skulle wijka bort.»

S'traszburg." : -»Förr än som en kommer in till staden så
måste man öffwer 7 eller 8 små och stora elffwer , men then förnämsta broden är
öffwer Rhein giordt aff trädh och träffeligh långh och bögar sigh mycket när som
man körer öffwer hänne medh tunger wagn. -- -Alla som fara öffwer stora broden
till fotz måste gifwa 6 pfennigar, och är then dag som många hundrade menniskor
här öffwer sam. Ornkringh staden äro sköna waller och innan til en artigh muur
medh huggen stein. Sedan äro 3 eller 4 porter för än som en kommer in. In uthi
staden så äro 2 eller 3 elffwer öffwer huilka äro träbryggor. Här äro monga
gater och mäst äro the trånga. 2 sköna och förnämste äro torgen. Husen äro bögda
medh uthhuggen slätter stein, såmbliga äro och bygde aff ringare materia, och
äro så tärnmeliga höga. -

Doomkörckian här i staden är thet förnämsta till at see; eliäst
så äro här 7 körckior och en catholich. It trösteliga nätt och kånstigt torn är
uppå domkörckian som synesz längst iffrån staden; thet andra tornet som skulle
ståå ther uth menh thet kåstade för mycket att hålla widh macht. Thenna körckian
hon är bögd af idel gråstein; steinen på tornet står uthsat mycket wäl i

38

kruse och tinningars wijsz. Största körckio dören han år aff
kåpper och sehr stoor; monga beläter i hwaszer steen stå på och öffwer h änne
uthhuggne. In i körckian så är något mörckt och är slät på wäggerna; här inne
äro ingen beläte. På körckian så äro mång fänster, och på fänstren så äro wackra
beläte uthmålade medh röd, grön och gåål färgh. 4 pelare äro här i körckian. En
skön er brund är här in i körckian, och öffwer honom hänger it ämbar hwarmedh
som the upwinda watnet, och thet är mycket sööt. Om dagen så löper fålket i
genom körckan lyka som här wore en landz \vägh och besynnerlig quinnfålken.
Monga löpa och hyt iffrån long ort till at besee thetta kånstiga uhrwerket som
här är giordt, om huilket \vidare och fölier till at förmäla här effteråth.

Här är it öffwer måtan skönt uhrwerck som Nicolaus Copernus
haffwer bestådt. Och hansz beläte står ther hoosz tämmeliga grofft medh en stoor
krokit näsa och swart krils hår. Hwar gång när thet slår fiärdedels stund så stå
ther små poiker på it trint tingest som löpa effter hwar andra och the slogo
hwar sit slagh på klåckan. Sedan så stodh nider under rät som en engel och hölt
timmaglaset; när timmen vard uthe så wände thet glaset om lijka som han hade
warit leffwande. Sedan hwar gångh när klåcken slår 12 om dagen och 3 effter
middagh så står ther en hane som galer och små klåcker äro ther som siunga medh
klingande och pinklande i såledesz en wersz: nu bidie wij then helge ande. Ther
hoosz stodh en perpetuum calendarium och teckner hwad för dagh the regera. Ther
under ward uthsath huru många förmörkelser skola skee i sool och måne på 37 åhr
och stodh ther hoosz skrifwit: Dominus lux mea quem timebo» (Herren är mitt
ljus, honom skall jag frukta).

39

»En mycket stoor globg ward ther som går omkringh hwart 7 åhr.
Här är och it skönt orgewerk; när som the musicera här på basuner, piper och
trumpeter så står här en karl aff trädh; emillan åth när the siunga, så löffter
han up basunen och haffwer honom i munnen som han blåste och åter igen släpte
han nider honom. Här wardt och 7 wagner som uthkörde hwart tecknet som regerade
på samma dagh. The haffwa här en skön Academiam som är giort aff en gammel
körckia, och här är tämmelig dyrt till at hålla sigh. När wij wore har så vore
har 800 studenter; monga greffwer och frijherrer studera häri ty the haffwa sina
exercitia corporis. Här hafwa the suänske sit skrå i sloszgaszen i cambrick
hoosz cautonisten. Herzogh Adolf han boor här medh hustru och barn. En
stalmästare son aff Schweden som heter Berlin ward här sampt och en som heter
Uterkloo sampt och wallermännerna iffrån Kalmara. Här i staden är it skönt
rådhuusz. The hafwa här och it artigt sädesz huusz. Här i staden äro the sina
ägne herrer gifwa Icke keysaren en heller. The låta och mynta här sina ägna
päningar. Här haffwa the inga borgemästare stort. Här i staden är itt
Enhörrningz horn på rustkammaren att see huilket är starckt och långt.

Respublicam hwadh som angår, så äro här 12 som regera
tilskifftesz och ibland them äro the som regera hvar 4 delz åhr och heta the
amptmeystare; the haffwa på sigh en affskild habit aff gråt kläder, therasz
skrifware hafwa af röt och gråt kläder; sedan gå rådherrarna i swarta kläder.
The hafwa här och en rustkammer som är uthropat öffwer hela thet Romerska ryket
uthaf åthskeliga slagsz gambla vapn. På körckio wäggen ståå alltyd huusz
intimerat till att förkiöpa. Här kan en student

40

sigh hoosz Magnificum angifwa så kan han och condition bekomma.
När en fremmet student angifwer sigh här vid Sanct Marck så får han 18 kreutzer
till hielp, ingen student som studerar här får låff att spaszera lithur staden.
En kanna ö öl kåster här 14 pfeniger , och en kanna wien 2 paszen. En plapper
här thet är en groschen. Närung är dyr här ty man måste hafwa then på
wirtzhuusz. Här äro soffwe huusz hwariäst som man får om natten såffwa för 4
pfennigar. Till Sanct Marck gifwesz hwar timme eller dagh en ducat.

Här inne i staden och uthe om så gå pygorna och låta
hårlockerna hänga flättade nider på röggen och hafwa på hufwutet it långt tingh
lyka som en karpusz. Quinnfålcken som söria the hafwa it långt tingh på hufwutet
af hwit lärit uth sat långt; eliäst så är här ödmiuckt fålk, och the drifwa sin
handlungh nät at the kunna bekomma nogh päningar .

Freystadt: -»Thenne staden befästesz altijdh medh walloch
groop. Här är en suänsk Maior och håller skön ordnung medh drillande. Här hafwa
the mäst torra päron til måltijdh. Här hafwa the them Suänske mycket kiära
prppter defensionem vera , religionis. Här kåster en kanna ööl, thet är stort
måt, l paszen.» -

Rateburk: »Deszemillan under höga bärgen äro tuå suur
brunner; af then ena rinner watnet fort uth och thet är så gåth som spijsz ööl;
i byarna ther omkringh så taga the sitt maal drijcka ther. Lijtet iffrån
Rateburk är then sköneste, så stoor som en kiällare, siuder som en stoot
brygge kessel, smaker som ther i wore suaffwel; om morgonen måste en bada
ifrån 8 till 10 ; om afftonen ifrån 4 till 8.» -

Tiibingen: -»Staden ligger i en hola uth medh bärgen och
han synesz i förstone mycken lyten. Collegium

41

här thet är mycket skönt, färgat under taket och på wäggerna
medh röd, grön och annor färgh; på bänkerna ther som furstarna och the andre
förnäme sitia äro öffwertäckta medh grönt kläde. ---Här äro 212 som Hertzogen
Eberhart haffwer till stipendiaten som han håller medh maat och dricka, till
thesz the kunna få condition; thenne måste gå till städesz under alla lectiones
publicas. ---Thenne stipendiater hafwa höga hatter och mycket långa swarta
kapper lijka som the sörgde. Om någon gifwer här en borgare en örfyl, så skall
han plickta samma wäl igen eller gifwa stort böte. -Här studera många greffwar
och frijherrer . Aff Slesien wo ro här 7 furstersz personer; iffrån Swärie ward
här Gyllenadlern hiskoffens son von Linköpingh som hvard hoffmästare åth
Leonhuffwutet, Greffwensz, som gäste på collegio och hade sina placier hoosz
Herzogen och andra sådana personer; och gifwa för spijsz hwar weko 3 Rijkxdaler;
alla burser» (burscher = studenter) »tillsammans här woro 600. Hertzogen han
håller och klåster, hwariäst the kunna blifwa och studera till thesz the
magistrera. Här stå borgarna tilskiftesz wackt, och thet är suårt att inkomma ty
the fruckta för fremmande siukdommer. En kanna ööl kåster här 16 pfennigh, item
så mycket en kanna wien.

Reiflingen: -»Här på landet gå hustrurna medh bart huffwut,
och haffwa stöffler som the häckta till innan

på benen medh mäszingz häcktor.»

Aaurah: -»Har i staden om söndagarna så går en omkringh
medh en lyten biälla och klinger för dören, så contribuera the till the fattige.
-En kanna ööl kåster här 8 pfennige.» .

Blåbäirat: -»Här låta bönderna böxerna och strumperna wara
tillsammans, så at skynböxerna the stå under armerna,

42

framman till så haffwa the en pungh hwariest the lägga blåsan
uthi.»

Auszpurgk ( Augsburg) : -»På porten står skriffwit: Quis
est deus. -Alla körckiorna äro här 13 tillsammansz, 7 katholischa och 6
lutherska. ---Här är och it skönt huusz, hwariäst när man ingår, om man icke
ackter sigh, så löper dören långt stycke effter och dascher till honom. ---På
stora torget så är en watnkonst och en brundh öffwer huilken stundom kommer it
leion uth och sputer watn, stundom en bi örn, och sedan en menniska; genom
allasz desz leeda mööt kommer watn uth lijkasom thet regnathe mycket fort. 4
burgemästare woro här i staden och 2 stadz pflägare. Här woro suänska guld
smyder boende i staden. När quinnfålken the gingo här uthur körckian hafwa the
höga hattar och knifwa lijkasom ryttare widh sigh.»

Thonawirth (Danauwörth) : -»1 kanna ööl kåster 4 pfennigar
.»

Weisenbturgk : -»En kanna brun bier kåster 6 pfennige och
en kanna hvytbier 9 pfennigar .»

Norinbärgk (Nürnberg) -»20 körckior äro här i staden och en
är catholisch. Här i körckian sitia manfålk och quinnfålk till hopa huru som the
kunna. The förnamsta hustrur haffwa hufwor på sigh som glittra aff guldh och så
en spetsig hat ther uppå. ---

Respublican hwad som anlånger så är hon öffwermåtan skön och är
icke sådan till at finna uthi hela Romerska rijket. Här äro 12 doctores iuris.
Uthi proces så gåå thee fremmest, hafwandes på sigh wijda boka kraffwer, en
swart bred kåfftan och swarta böxer; såmbliga hafwa kappor och såmbliga hafwa
deijer. -Der till äro 2 som the kallas locinger. Sedan så äro 24 borgemästare
och sedan 34 patritj eller ædeImän uthi släckt

43

effter hwar andra; alla månader äro 2 borgemästare, en ungh och
en gammal: Ingen handwerkz man kommer till borgemästare ämbete. Sedan effter så
gå många advocater och auscultanter. 7 kallasz the älste som här regera. 900
dorff ligger under Noringbärgz herrerna, så att när thet giäller så kunna the
bringa uthi feldt itt hundrade tusend män. ---

Drotningh Christina när hon ward här och kom iffrån Rom så
gäste hon hoosz påstmästaren, ty han wardh catholisch. -En kanna rotbier kåster
här 8 pfenniger hoosz bryggerna; en kanna hwijt bier kåster och 8 pfenniger; en
kanna Aldorffz bier thet kåster 2 groschen. Uppå sina mässingz och teen kärel så
hafwa the låtit uthsätia saligh Konungz Gustavi Adolphi beläte iffrån Swärie;
effter som han wardh så bijståndigh till att förswara och defendera veram
lutheranam et christianam religionem, hålla the hansz nampn uthi största
åminnelse.» ---

Om B :s liv och studier i Wittenberg finna vi vidare i dagboken
rätt detaljerade anteckningar, ur vilken vi här återgiva några brottstycken.

1688 » Then 6. julius fick jagh breff ifrån mina föräldrar ,
som ward daterat den 3. juni», varav man kan se att postgången på den tiden ej
var synnerligen snabb. B. antecknar alltid noga datum på sina brev från Sverige.
Tiden som de hava varit på väg är minst en, ofta en och en halv månad, ja
stundom nära tre månader

»Julius: then 12. så togo wij en säng bort i staden för 4
Rijxdaler om åhret; en betaltes strax.»

»- then 26. Deo sit laus aeterna, så bekom jag medh wexel uppå
Halmstad, Kauffenhagen, Hamburg och Wittenberg iffrån mina kiäre föräldrar 70
Rijxdaler.

44

» Then 27: så satte the upp then höga dufwostången och skuthe
åth hänneo»

»Sept : Then 29. Så woro här iffrån Swärie i Wittenbergh
tuå förnämbliga herrar, nämbliga Rådlamb och Skutten med en sin hoffmästare; the
restan till Prag, Norinberg, Wenedig, Rom; sedan hem före åth Engeland, Hålland,
Danmark.»

»Okt : Then 4. Så föddesz churprintzen i Dressen»
(Dresden), »huilkens fader ward then gamble churfurtenz son ifrån Saxen; hans
moder ward konungensz dotter ifrån Danmark.

Then 12. så begynte wij om af torna at hafwa liusz på
communitetet på then sidan som wiste emot wallen till Albin.

»Then 25. Så ward en förmörkelse uthi solen ifrån 3 och till 4
effter middagen.»

»Then 31. Tacksägelse fäst för Martinus Lutherus.» »Dec.
then 25. Så syntesz en comegt på himmelen i Wittenberg,

öster therifrån, tämmelig lång, sedan klåckan 10 om natten.

I669.

»Jan. then 20. Så föddesz keijsarensz dåtter i Wien i
Österijket, hännes niampn wardh Maria, Antonia, Iosepha, Benedicta, Rosalia,
Petronella.»

»Jan. then 24. Så reste en Legat här genom Wittenberg till
Dressen» (Dresden), »som ward uthsändt aff konungen i Danmarck; han bestoo aff
80 karler, 70 hästar och dertill wagnar medh monga kistor .»

»April then 20. Som wardh påscha afftonen, så komme här
tuänne studiosi ifrån Upland i Swärie; then ene ward en adelzman widh nampn
Carolus Ekehielm; hans hoffmästare heter Andreas Thermrenius. Monseur Ekehielm
ward Bischoffensz broderson i Wexiö, Johannis Baaz.»

45

»Maj then 24. Quod Deus bene vertat, så togh jagh an
collegium Anticalvinianum hoosz dortoren Johannem Deutschman.»

»Sept. then 2. Så reste Monseur Johan Liliehöök och hans
broder Lindhard här genom och wille till Jena och sedan till Paris och Rom.» ---

»Okt. then 6. Så bekomme wij wår wexel uppå Herr
Ellingzhausz i Wittenbergk skickiat iffrån wåra kiäre föräldrar på Herr Arendt
Brandenburgk i Kopenhagen, Herr Petter Hanson i Hamburgk och sedan på Herr
EIlingszhausz i Wittenbergk. K. stallbroder» (Wiselius) »fick 45 och jagh 30
Rijxsdaler .»

1670

»Febr. then 15. Får B. 10 Rdr specie från sina föräldrar i
växel genom samma personer som ovan äro nämnda, vilket ger B. anledning att
nedskriva en lång tacksägelse på latin över hans föräldrars godhet.

»Febr. then 9. Så bleff konungen i Danmark dödder och den
11. så bleff hansz son uthwald till konung igen.»

»Mars then 26. Så stege wij upp aff communitetet,
närubligen Dn. Follingius Dn. Wieseloch jagh, när wij hade gåth ther in i 3 å hr
»

»Aprilis then 24. Så valedicerade jagh och Dn. Wiesel i
Wittenbergh, resandesz» (den 27. maj) »medh Albi nider åth Magdeburgh, Hamburgh,
Liibeck, Råstock. Stego ther till skepz åth Runneby» (dit de kommo den 8 juni)
»och Wexiö och jag (Deo laus) kom heem den 24. junij uppå Johannis Baptistre
dagh till Boalt.»

Ur »Resebooken göra vi rörande denna resa följande utdrag:

»Magdeburgh.. en tämmeligh stoor stadh, belägen på

46

en slät ort, och Albis rinner uth medh honom; och en städz ther
en skall sägla igenom hänne under stadz bryggan så går strömmen i rödh fårsz och
skepet löper genom som en pijl. Här i staden äro 11 kiörckior och mång htiusz
äro ännu intet upprättadhe som keijsaren hadhe låtit nider blåcka när han lågh
för staden. Domkörkian är förnämst i staden ty i hänne äro sköna Rariteter att
see såsom fölier i ordnungen. Fram för altaret ligger Regis Ottonis, primi Regis
Anglire, drotning beläte. Lijtet ther iffrån på en Ärkebiskopz graff så är en
saphir, som har warit en foot, aff the 7 watn kruker som wändesz i wijn i
bröllopet i Cana i Gallilein; för huilken keijsaren haffwer budit några tusend
Rdr; så haffwer han änteligen fått något ther aff och låtit giordt sigh en wein
geschir ther aff.

Altaret är aff skön steen, 9 alnar långt och 4 finger tiockt,
och thet haffwer Udo Episcopus förährat til kiörckian; och Udonis graff är
ichoren uthaff klar marmorsteen. Ther till medh hoosz choret är till att see,
att när som en munck ville föra en iungfru in i klåstret, så står dieffwulen och
låter upp dören för honom och hielper ther till att hon kan komma in. Ther är
och Johannis Baptistre rätta beläte att besee. Widh predikestolen hänger itt
bäcken aff mäszingh, uthi huilket Pontius Pilatus han hade tuättat händerna
sedan som han hade fördömdt christum till döden; item är ther en lampa som
haffwer brunnit i många 100 åhr. På kiörkiewäggen äro tuänne comites och grefwar
uthmåladhe som måste sitia i kiörkan fågne och spijsasz medh watn och brödh till
thesz the dödde, effter the hade wiliat giöra kiörckian till en stall. Ther är
och itt capel, hwariäst the 5 kloghe och 5 fåvische jungfrur stå; the stå och
små lee, och thenne gråta. -

47

Predikestolen är aff albaststeen gjord. Widh predikestolen är
jungfru Marire beläte lijka sådant uthmålat som hon haffwer warit här werlden.
Orgewercket här är mycket skönt, ty när som en spelar på thet, så äro ther
beläte som gifwa w ackert liudh; ther effter galer en tåppe 3 resor. Sedan uthpå
gålffwet står itt järn, så om att man giuter ther in olio, så draga pelarna thet
till sigh genom sina lufft. Samma kiörckian hon är 427 stegh långh och äffwen så
högh är och tornet. In i thenna kiörckian är salighe Bakius begraffwen och
uthan' på kiörkian är sköön steen. Här lågh en Bibel inne, i huilken stodh
skriffwit att i hele Biblen äro 1350 capitel.»

»Damitz, en tämmeligh stoor stadh och ther inne är mycket
fahrligt för trulkåner och monga brännasz ther uppå alla åhr. som nogh sampt
till att see är uthan för staden på en wisz ort.» --

»Summa 57 mijl bisz Hamburgh von Wi,ttenberg zu waszer mitt der
Elb strom.»

»Hamburg. ---4 mijl ther iffrån rinner elffwen (Elbe) i
hafwet, och i thenna elffwen så ståå skepen lijka som then störste granskogh,
iffrån Hispanien, Indien, Italien, Engeland, Frankrijk, Hålland, Danmark,
Suärie, Nårrie. Och uppå såmbliga äro så röda och långa flaggor som på en drake.
Här i staden äro 15 kiörkor» (som uppräknas). »Uthi nye stadt intet långt iffrån
Sanct Michaelis kiörkio boor en träffeligh rijker iude, och hoosz then samme
haffwer Drottningh Christina kiöpt sigh itt huusz för 15 tusend Rijxdaler. Och
hände thet sigh I ther en gångh när som påffwen i Rom bleff uthwald så beställte
hon ett feuerwerck som hon lät löpa omkringh hele staden. Så äro några geseller
eller andra i staden som ställa sigh för hännesz door och slogo mäst uth alt
hännesz fänster, och widh the thetta giorde så bleff en aff

48

them ihiäl skuten. Sedan lät hon tappa wijn på gatan iffrån 2
effter middagen in till 8 om afftonen.

Här i staden får hwem som will gåå på wallerna. - Här i staden
äro många iudar och haiiwa the här sin

synagogaffi widh Dräckwall, hwariäst the hålla sina gudztiänst
om dagen på Ebraische; att en aff them stijger upp i en stool och hänger
på sigh itt gammalt gråt kläde stycke och begynner pulttra Ebraische aif veteri
Testamento. ---

Här så haffwa quinfålcken en undersam dräckt, ty thee hänga
alltijdh uth om sigh itt swart stycke kläde lijka som en kappa; och under så äro
the mycket wäl klädda, men uthan på see the illa uth medh thet swarta kläde
stycket. Itt skönt huusz är här i staden som heter börste, hwariäst kiöpmännerna
komma i hoop alla dagarna och kiöpasz och säliasz med hvarandra.

Här omkringh staden äro effter föliande porter som nu fölier.
Elbport, Steinthor, Ditthor, Sandthor, Tresch- thor, Tuärenthor, Damthor. Sedan
äro 6 höga torn i staden att se. Tårgen i staden heta så: Fischmarck

Håpmarck, Scharrnarck Peermarck, Neumarck Rempublicam hwad som
anlånger så äro här i staden 2 bårgemästare, 2 gerichtzverwalter, 70 Rådzherrer,
2 överbårgemästare, som intet regera, 2 syndici, 2 secretarij. Sedan är itt
skönt Bibliothec i ]ohannis kiörke. I domkiörckian är en skön magnet steen. Här
är marcknat hwar dagh och gått: kiöp på sölff, guldh, klädeloch andra saker.
Summa här i staden är fålcket nogh ödmjiukt och tiänst willigt. Men thet går alt
uth på päningar .The hålla sina saker wäl, ty the få iffrån fremmat land sköna
skuter ther goda saker äro. Iffrån thenna staden giöra the wexl på alla städer i
hela Europa, och påstbreff komma här igenom som gå omkring alla landh.

49

Här äro soldater 3 kårperalzskap, som stå wacht om dagen, och
när the stå wacht så äro the klädde i pantzer och harnisch; och om natten står
itt compagnie bårgare.

Gustavi Adolphi beläte är att see hängandesz för husen i
staden.

Sedan äro här några werdzhuusz, såmbliga heta Die Königin zu
Schweden, Der König zu Franckreich. Eliäst, gå thee här på gatan biudandesz uth
hwad the haa att sälia, ropandesz så: milch, fisch, pastinach, krebsz mäst
bärandesz på huffwutet hwad the haffwa. Till föreklädh så haffwa quinfålcken
intet annat än en swart rand medh band satte frammanföre på siörtet. Här är så
trongt alla dager på gatan att en näppeligen kan komma fram att gåå.

Här uthi Nye stadt så boar en Licentiatus Theologire widh nampn
Esdra Edzardi, som hadhe lärt sina 3 söner så perfect Deutsche, Grekesche och
Ebraische, att hwar han wille för them i then gansche Ebraische eller Grekesche
Biblen wille lägga upp itt caput så kunne thee thet resolvera grammatice på
lästa måtan, såsom och Grekeschan i Nova Testamento; och the gåszerna, then
älste 12 åhr, then andra 9 och then yngste 6 åhr, hullket må komma enom
undersampt fore."

Från den 24. juni 1670 till den 20. september vistades B. hemma
hos sina föräldrar i Boalt i Unnaryds socken, dit de tyckas hava flyttat från
Söregården i Unnaryd. Under denna tid nämner B. att biskopen i Växjö, Johannes
Baazius visiterade Unnaryds pastorat den 2 aug., varvid han, sedan först
kapellanen predikat en halv timme höll »en predikningh mycket märckeligen öffwer
hela Lutheri catechismum uppå 3 timmarsz rum».

50

Den 20. september avreste Bolinus till Uppsala akademi
»resandesz genom Småland, Östergiötland, Söder- mannaland och Upland», vilken
resa B. i »Reseboken» beskriver och lämna vi ur denna en del utdrag om de städer
han passerade, utdrag som kunna lämna oss en god föreställning om dessa städers
dåvarande utseende.

»Jönköpingh är belägit något sydt emillan Wetteren och en
annor siöö, och store Wätteren ligger nordan staden och gåår in til honom och i
honom stå nogh små båter. Husen äro här huijta, bögda aff trä mästa delen.
Staden är så midel måtigh stoor, twå kiörckior äro här inne, then ena, som
fålcket gåår nu uthi, är aff trädh bygd och wäl målat inne uthi. Then andra
hållesz uppå att byggiasz aff steen, och thet är en stoor och sköön kiörckia;
bliffwer och snart ferdigh. Här byggiasz och förnämliga mänsz griffter här inne
i thenna kiörckian. Eliäst så är här i staden höffligit fålck, hålla sina huusz
reent och w ackert. Här i staden äro allahanda slagsz handwerckz män och mäst
medh smidar

Håffrätz huset är bygd mitt i staden aff mycket sköön steen.
Sedan så driff,va thee tälllleliga stoor kiöpenskap och handel här inne, och
haffwa seglasz iffrån Hållandh och andra land i att the kunna bekomma hijt sköna
wahrer i genom Wäneren och Wätteren.

Norrkiöpingh belägit uppå en slät, tällmeligh stoor plaan
medh sköna hus bebögder. Här inne äro 4 kiörkior och en Schola Trivialis är här.
Jaa, här äro wacker huusz aff tägel upbygde; största kiörckan är här mycket
skön, både lång och stoor. Här är och en tällmeligh sköön handelzstadh, ty här
är watn att man kan komma säglandesz uth i haffwet och hällpta waror ifrån
främmande land, sampt och föra iffrån staden och tijt igen; ther före så kan man
see tämmeliga skut er stå är inne hoosz staden.

51

Eliäst så håller sigh fålcket här wackert både i leffwerne och
omgänge så som sigh böör effter stadzmanneer .

Sedan en mijl uppå thenna sijdan som länder åth Nykiöpingh så
tager then store skogen kålmohren widh, huilken är 4 mijler bred att resa
öffwer; och på honom är intet annat än klipper, bärgh och dalar, item grane,
talle och nogh små börcke skogh; först när man kommer itt stycke in uppå honom,
så fåår man att see åthskeliga wärp ther som fålck är mördat, sampt stigel hwar
som ogärningszmännerna äro stiglade, såmbliga på 3 stigel, såmbliga på 4 och
såmbliga på flehra. Och såmbliga äro medh hela kråppen lagde på juul. Mitt uppå
skogen är en kroo, som heter Krookeek, ther är it t stort werdzhuusz, och ther
måste en resande persohn som ther reser förbij mycket wäl taga sigh till wara
och besynnerligen om man bliffwer ther om natte tijdh, ty the äro intet alla til
att troo ther utan mördare och röffware äro thee.

Nykiöpingh är en midel mätigh stoor stadh och är här en
vacker kiörckia. Här haffwer warit itt skiönt sIåt, men uthaff wådeld så är thet
tämmelig ruinerat. Eliäst är staden på en beqvämligh ort belägen. Här gåår watn
in till så att man kan komma säglandesz uthi haffwet till andra orter både i
Swärie och andra länder; therföre så ståå här åthskeliga båter, fahrkåster och
andra sådana fram hoosz staden som the bruka att föra sina saker uppå till en
och annor ort hwart som the häl st wilia.

Tälge är ther iffrån 7 mijler longt och är thesz emillan
tämmeliga stora skogar medh bärgh, klipper, grane, talle och börck. Staden är
lyten men mycket w ackert och ordenteligen bögder medh trähuusz, mycket rena
gator så hålla the här; en kiörkia så är här i staden och en barna
schola.

52

Stockholm är ther iffrån 4 mijl; först så möter södre malm,
som är belägen ibland bärgh, klipper och stenar ; ther är nu tämmeliga ringa
huusz bögda uthaff träd. Sedan nårr uth så kommer man in i sielffwa staden och
ther äro sköna höga steenhuusz och mycket trånga och mörckia gator. Kiörkiorna
alla här äro 12, mycket artigt bögda. The förnämste kiörckior så är stadz
kiörckian, hwariäst är it t ö.ffwermåtan skönt orgewerck, se" dan teutscha
kiörckian, hwariäst är mycket kånstigt giort så att klåckorna intonera och
stämma öffwerenz siungandes en heel disscant lijka som thet går till uthi Lybeck
och andra teutscha städer. Sanct’ Cathrinre kiörckia på Södre malm, är ännu
intet til fyllest ferdigh men bliffwer medh thet snaresta. Uppå södre malm ther
iffrån hoosz thet watnet man måste öffwer iffrån Tälge är en mycket skön brod
giordt som wäl kåster några tusende Rdr. Sedan sielffwe instaden är tämmeliga
sijdt belägen, så att när en will stijga upp på bronckabärgh, så kan en mycket
wäl see hela staden medh malmerna, ladegårdz land, munckia lägret, slåttet och
skeepz hålmer sampt alt annat som kan före komma. Och när man will gåå nider
uppå skepz bröggian, så skall man fåå see så mycket fålck spaszera ther fram och
til baka lijka som thet wore uppå en frijmarcknat, sedan och så många skeep så
att en som icke haffwer sådant sedt til förna skall sigh ther uthöffwer
högeligen förundra, sedan så stå hela mälaren och uth igenom, och när något
skeep thet gåår uth eller in så låsza the aff 3 eller 4 styckiar till lusta
skååt. Uppå Skepz hålmen ther är hela konongenz krijgz munition medh lodh och
krud. Eliäst så är slåttet här mycket

53

skönt bögd ther som konongen bo här, sampt och hele Rijgzstaden
är mycket sköön att påskåda. Stoor handel så driff\vesz här i staden med
allehanda saker som kunna förekomma. Och när en går öffwer port bröggan uthur
staden och på södre malm så är thet skräckeliga mycket fålck som ther möta hwar
andra; in summa thetta är en mycket sköner stadt uppå alla sijder aff naturen så
befäster att han intet är godh att löpa uppå, för ufhan thet att uppå alla orter
liggia styckior nogh och kartog. och uthi Mälaren så äro starcka pålar giorde
att intet skeep kan komma länger in än som the wilia tillåta uthi staden.
Fålcksensz maneer och dräckt här i staden hwadh som anbelångar, så hålla the
sigh wackert i lefverne och umgänge, är wänligt att tala medh; näste granner
kiänna näpligen hwar andra; eliäsz medh husaläge, sängh, wedh och proviant så är
här tämmeliga dyrt. Några ryszer gåå här igen medh långa foddrade kiortter och
råcker sampt med foddrade möszer och giordade medh röda band, haffwandesz nästan
sådant anseende som judar. När som soldaterna gå på wackt så haffwa the harnisch
på sigh. När någon förnämligh process här i staden skeer så rijda här stadz
ryttare medh braff hästar medh stora fiärbuscha i hatten sampt skijnnkiörter
medh förgiölta armer på them, och altså så stutza the öffwer mc1tan när the
giöra konungen något geleit ehwar som hälst thet wara kan. Herrarne the åka,
rijda och gåå här så mongfaldiga på gatorna så att thet är undersampt.
Konungensz betiänte synasz här ock nogh på gatorna. Drabanterna the gåå medh
långa skijn kiölra och liff gehängh ther uthom. Pasierna» (pagerna) »the haffva
bundit up böxerna långt öffwan knäen att the stå widt uth medli

54

band öffwan knäet bundne; sedan så sitia the hårt bundne åth
nidan för knäet. Fiortan trumpeter haffwer konongen som blåsa up när han gåår
till måltijdz, eller eliäst, ty han låter mäst bringia 14 rätter hwar gångh han
spijser och thenne trumpeter haffwa blå kläder med golt snöre skammererade; medh
thenne så fölier en morian som seer mycket underIigen uth. En gångh sågh iagh i
konongenz håff tå hah ward på jacht att Ihan hade låtit kläda uth en biörn i
kläder gröna och bundit uppå honom en sölffwerat deijn, sedan en gröner hatt
medh sammet beklädder sampt sköna blomasier ther uthi och fiäderbuscher.
Thertill så haffwa konongenz kammer junckare en herligh drächt uppå sigh.

Ubsala är ther iffrån 7 mijler långt och är ther och
emillan Stockholm inga städer uthan några herra gårder och andra; eliäsz thesz
emillan är tämmeligiämner jord mon medh grane, talle, ene och små börcke skogh.
När man kommer på en halff mijl när Ubsala fram i enden på skogen på andra syden
widh en färgestad som heter Flötsund, så får man see Ubsala slät som ligger uppå
en backe och seer mycket hwijt uth; ther är en wacker ny kiörckia inne. Sedan så
får man så småningen att se sielffwa staden och husen; sedan några röda steen
huusz som pryda staden wäl. Sielffwa staden anbelangande så är han tämmeligh
stoor på bredden och längden; en rät och stoor bred gata löper mit genom honom;
en åa som kallasz Sala, huilken för er tämmeliga orent watn besynerlig höst och
w år, rinner och genom staden och fördelar honom lijka som i tuänne parter; then
parten som ligger wästan åden kallasz fiärdingen och ligger högt uppe; then
andre på nårra och östra sijdan kallas svartbecken och ij slandet och äre sidt
belägne. Omkringh stadeh är ingen annor wärn än plancker och
sedan

55

lader som äro nästan kring hela staden bögde. Här är tuänne
kiörckior här i staden, bondekiörckian och doomkiörckian; bondekiörckian till
huilken bönderna boandesz omkring i byarna wid Upsala gåå till såsom och
studenter, borgare och annat fålck; hon är belägen något högt i fiärdingen
södwästan före men intet långt ifrån doomkiörckian; hon är intet synnerliga
stoor , haffwer itt spetzigt torn, är bygd af tägel mäst. Här håller pastor
utriusque tellpli en capeIlan som prediker här hwar söndagh och andra dager
ibland; pastor prediker här och undertijden sielffwer .

Sielffwa doomikiörckian är thet aldra prydeligaste i staden;
uppå huilken äro 7 torn, men tuänne stora och höga aff uthuggen krusat steen att
sådana torn och så artiga äro intet att finna i hela Deutschland utan allenast
itt i Straszburgk widh Rheinströmmen. Eliäst är kiörckian här bygd af tägel och
braff täckt medh skiön kopper. Kiörckegården är högt uppe belägen att nider,
ifrån staden måste the gåå upp före 2 höga trapper, then ena aff nätt steen,
then andra aff trä. In i kiörckian är ingen målningh under taket; fram i Choret
wästan eller nordanför Altaret hänger en tämmelig stoor guldkrona, item äro här
framme vid choren många konungars, drotningars och herrars sampt Bischopers och
professores grifter bygde; en drotningh ligger här begraffwen och har en pischa
i handen effter ty hon haffwer så strängt regerat.

En annor städz in i en chur så står en kista ther uthi ligger
en hwätie steen, 2 alnar långh, huilken en konungh uthlänsker haffwer gkickiat
en drotningh och låtit bidia henne att hon skole ther på hwätia sina nåler och
intet föra krijg medh honom uthan sitia himma och sömma. En annor städz in widh
kiörckie wäggen är

56

en kiälla hoosz huilken Kongh Erich bleff halzhuggen för then
christna läran skuld som ther är att see; in i sacrario är en kista ther uthi är
itt credens aff röda guldet, medh huilket the uthdela wijnet när fålcket gåår
till herrans natward om stora högtijder. Här äro twänne predikerstoler intet
synnerliga uthstofferade; then ene är fram i choren på hui]ken capellanen hwar
söndagh effter otte sången under wijser ungdomen i catechismi lärdomer, then
andre är bätter borte i kiörckian; här warder predigt 3 gånger hwar söndag,
sedan hwar onsdagh och hwar fredag hållesz en predigning. The andre dager om
måndagen, tiszdagen, torszdagen och lögerdagen så upläszesz och expliceras itt
capitel aff bibelen, ther till giörasz och böner emillan 7 och 8 förmiddagen.
Tuänne orgewerck äro här, itt fram i kiörckian, thet andra bort te i kiörckian,
huilket ännu intet til fyllest ferdigt är; här hållesz skiön Music tnäst alla
söndager och högtijder; 3 läcktare upp uth medh södra wäglgen äro bygde att stå
på för studenterna. Sedan stå the mycket nidre i bänckerna uth medh store
gången, såmbliga stå på stigen. Södh wäst i kiörckian up uth med w äggen är en
kåsteligh stool ther som konungerna i Swirige blifwa krönte; item hänga 3
stycken sköna liusz chroner stigen effter hwar andra; »theszlijkest fram i
choren på bägge sijdor hänga många fahner». (Här anför B. två inskrifter, en på
en gravsten »uppå store gången» och en på en å en pelare hängande tavla, den
förra över en professor, valrs namn dock ej nämnes, den senare över professor
Ericus Odhelius.) »Theszlijkestpå pelarne bort i genom äro mäszingz liusestaker
fäste ther widh på hwar pelare. Uppå kiörkiogården är itt tämmeliga stort huusz
och ther är Academire Bibliothec, mycket förnämligit och
berömmeligit

57

aff gambla och sköna böcker, och thet är studenterna
loffgiffwit thet samma att besee 2 gånger hwar veka, nämbligen ifrån 2 och till
4 om afftonen effter middagh hwar onsdagh och lögerdagh.

Academien hwad som anbelanger så är. then och i blandh the
berömmeligaste i hela Europa. Här äro 4 Auditoria nämbligen Vetus Maius et
Minus, item Novum Gustavianum Maius et Minus. Thet gambla ligger sunnan på
kiörckiogården, thet nya ligger itt lytet stycke ifrån kiörckian wästan till.
Uppå thetta så är bygd en Anatomi kammer lijka som itt lusthuusz; öff:. wer så
är en stoor knapp och uppå then knappen äro alla 7 planeterna uthsatte; sedan
äro ther mycket sköna fänsrer; under Auditorio Minori så är itt communitet,
hwari. est uthaff hans kongliga Maistät är förunt 50 studertter, som äro aff
något ringa midel, att bekomma ther frij maat och drickia i 5 åhrs tijdh, och
andra 50 personer the bekomma hwar 50 Dr.k. m.t om åhret i päningar. Här äro
mycket sköna och stora spaszere gånger för än man går in i Academierna. Eliäst
warder här publice fliteligen proponerat, orerat och disputerat om åhret,
besynnerligen för stipendiarije Regije, item pro gradit in philosophia obtinendo
och Exerciti i gradia; här gåår promotio an hwart 4. å hr. Wästan nya Academien
Gustavi nämbligen ther är itt rödt steen huusz, ther uppå är booktryckeriet; och
ther under är carcer. -Här äro skinnande bårgare och hålla dyrt sina wahrer;
ther till så är en deel uthaf them ringa klädde. ----

_____________

Vid universitetet i Uppsala inskrevs Bolinus den 16 oktober
1670. Rektor var då Johan Schefferus. B. tog härbärge hos »Lorentz guld smid
boandesz up uthi fiär dingem»

58

Den 12. nov. började han collegium matematicum för professor
Jonas Fornelius.

B. berättar att den 12. febr. 1671 blev en studerande, Jonas
Kiorlingh, östgöte, relegerad från akademien, emedan han inte hade betalt för
sitt magisterdiplom i Wittenberg och emedan han, då man lade kvarstad på hans
böcker och saker i Uppsala, bröt upp akademiens för hans dörr satta sigill och
sedan skrev »något obetänckt» till akademiens kanslersämbete och senat.

Den 2. mars började B. »collegium concionatorium» för doktor
Petrus Rudbeckius den 6. mars undergick han examen theologicum, för att erhålla
Stipendium Regium, och den 8. undergick han även examen philosophicum med avsikt
att, om stipendiet i theologi ej skulle tillfalla honom, han skulle få detsamma
i filosofi.

Den 5. april predikade B. i bondekyrkan.

Den 5. juni undergick B. offentlig examen i Facultate
theologica för professorerna Martin Brunnerus, Carl Lithman, Petrus Rudbeckius
och Erik Benzelius och blev godkänd.

Den 26. juni fick B. Stipendium Regium, som utgjordes av 70 Rdr
om året. Den 20. blev B. på rekommendation av assessoren Johan Oxehiälm antagen
till informator för en son till herr Axel Silfversparre till Dra och RyckIinge i
Roslagen mot 100 daler kopparmynt om året jämte fri bostad, mat, bädd och tvätt
(»widt» ), och den 22. reste han ut till Dra, som låg 3 mil från Uppsala,
varefter han den 26. åter reste in till Uppsala, där han samma dag började äta
hos assessor Oxehiälm med sin discipel; maten kostade 7 daler kopparmynt i
veckan för dem var och runnnen 10 daler (S. m.) om året. -Den 10. okt. började
B. collegium physicum för professor Aurivillius. -Den 26. nov. började B.
collegium concio natorium

59

för professor Brunnerus och den 29. predikade han åter i
bondekyrkan. Den 24. dec. reste han med sin discipel ut till Dra herregård över
julen och återvände till Uppsala den 16. januari 1672.

Den 14 april 1.672 slutade B. och hans discipel att äta hos
assessor Oxehiälm för att i stället bo och intaga sin spisning hos en änka efter
en präst i Wallentuna. Hos henne kostade maten 6 daler k.m. i veckan för person
och för rum 12 daler s. m. om året. Den 17 april reste konung Karl XI genom
Uppsala. Den 20 predikade B. åter i bondekyrkan. Den 17. maj reste B. och den
unge Silfversparren till Dra, där de vistades i 3 veckor, återvände till
Uppsala, men efter blott två veckors vistelse i U. reste de åter till Dra. Den
30. juni predikade B. i Faringe kyrka i Roslagen. Likaledes den 12. juli Den 8.
aug. börjar riksdag i Stockholm. Den 3. sept. återvände man till Uppsala och
flyttade bort ur Oxehiälms gård till avlidne professor Unnonii gård, där hyran
kostade 45 d. k. m. om året, och skaffade sig eget hushåll.

Den 7. sept. kom Carl Pederson från Traheryd i Småland upp till
Uppsala med en oxdrift, något som tydligen var rätt vanligt på den tiden, och
som flerstädes i dagboken omnämnes. Den 24. okt. får B. 60 d. k. m. av det
kungliga stipendiet till sig utbetalt (för vårterminen) av räntmästaren,
professor Olaus Verelius likaledes 1.8 d. k. m. den 15 dec. Efter att i 16
veckor hava vistats i Uppsala reste B. och hans discipel åter till Dra den 21.
Dec den 20. jan. reste de tillbaka till Uppsala. 1673. Den 28. jan. kom konung
Karl XI

till Uppsala och vistades där några dagar . 18 mars fick B. av
kungl. stipendiet 18d. k. m.

60

12. april skrev B. prov i »eloquentia», en kria på 2 timmars
tid och ansågs värdig att få gå upp uti examen philosophicum.

29. juni fick B. från sina föräldrar 3 små ostar, en skjorta
och ett par skor .

29. juni fick B. av kungl. stipendiet 30 d. k. m. 13. aug. fick
B. av kungl. stipendiet 22 d. k. m.. 20. aug. fick B. från föräldrarna 12 Rdr .

2. sept. fick B. av kungl. stipendiet 8 d. k. m.

6. sept. opponerade B. offentligen för kungl. stipendiet. 20.
dec. fick B. av kungl. stipendiet 30. d. k. m.

1674. l. jan. fick B. I Rdr specie i nyårsgåva av herr Åke
Silfversparre till Dra och Rycklinge, »min högt ärade patron och nutritio».

15. febr. fick B. 5 Rdr från sina föräldrar. 12 mars fick B. av
kungl. stipendiet 18 d. k. m.

18. mars fick B. av befallningsmannen på Dra 20 d. k. m. på sin
lön.

10. april examinerades »wij stipendiater» i 4 timmar på för-
och 4 på eftermiddagen.

10. juni fick B. från föräldrarna 3 Rdr med salpeterssjudarna.

13. juni undergick B. examen philosophicum och »blef så
adproberat och gillab» .

20. juni blev magister Scarinius biskop i Växjö och som han
samma dag kom till U. så »gratulerade jagh honom medh carmine» ---

10. aug. slutade B. som informator och fick för de 3 år och
några veckor som han informerat den unge Axel S. en invisning på 130 d. k. m. på
fru Agneta Horn i Stockholm samt löfte om 80 d. k. m. senare.

4. sept. fick B. av stip. regio- 24 d. k. m. (»för mig:..
zommer terminen» ).

61

9. sept. reste B. från Uppsala efter att hava varit där i nära
4 år.

Om Roslagen där B. under dessa år rätt ofta vistades,
skriver han: »Sedan i Rooszlagen så war ther mycket lustigt land med grän,
talle, biörck, aspe, hägge och eneskog tillsammans, sampt medh goda fischerijke
siögar; upprichtigt fålck boor här och haffwa eliäst nampn att the taga till
fällekniffwen i slagzmål, huilka kniffwer hoosz them äro stora till skafftet men
små och skarpa till bladet och mycket smala. Ömnogh åcker jord är här och så
thes lijkest goda höö ängar. Eliäst bruka the här på skogarna swee land, effter
huilka träffeliga många smultron wäxa om åhret. Här äro och många wäl bygde och
belägne herregårder medh sköna trägårder, så att 6 eller 7 finnasz bygde intet
långt från huar andra. Här på orten så fånga the myckin fisk om wintertijden
medh ijsiloth, medh kaszer i strömmerna och siöstränderna, huariäst the fånga
nogh laker. Här och annorstädez i Upland så giöra bönderna sina uth- lager om
Thomre tijd med spannemåhl (afrad som thet kallasz) såmbliga bönder 20 och
såmbliga 18 tunnor och såmbliga 28, som the haffwa gårdarna till. Här äro och
många torpare som allenast giöra dagzwerck till herregårderna för sina uthlagor
.

Ther äro och tämmeligh många biörnar, huiIka giöra stoor skada
på fålck. Öffwermåtan många wargar äro ther, huilka om wintertij dom nätterna
löpa heem i gårderna omkringh boskapz husen och ofta sambra sigh på stora siögar
och mycket tiuta, jaa undertijden komma the effter resande fålok och wilia taga
bort hunderna som fölia them, om the sigh icke wäll bewäpna. Här hålla
jagemästarna åhrligen skall effter them, och then som skiuter i hiäl en bi örn
bekommer 12 Dr. och 6 Dr. för en wargh.»

62

Hemresan från Uppsala gick genom Uppland, västmanland, Nerike,
Ostergötland och Småland till Växjö, där B. den 24. sept. opponerade publice,
varefter han den 4. okt. kom hem till Boalt »och fant föräldrar och släckt i itt
helsosampt tillstånd». Under vistelsen hemma predikade B. ett par gånger i
Unnaryds kyrka, brevväxlade flitigt med sina vänner, gjorde i maj 1675 ett
första besök i Växjö för att tala med biskop Scarinius och reste åter den 13.
juni till prästmöte i Växjö, där han fick erbjudande att bliva
regementspredikant vid Kalmar regemente.

I inledningen i dagboken har B. -som sina »Testimania»-
avskrivit hela den brevväxling som med anledning härav ägt rum mellan biskop
Scarinius och överste Wulfklou, samt även det förordnande som han sedermera
erhöll av generalmönstringskommissarierna vid generålmönstringen i Kalmar den
25. september 1675. Av alla dessa aktstycken anföra vi endast detta senare. Det
lyder i all sin omständlighet sålunda :

» Wij underskriffne för denna tijden aff Hans Kongl. Maij:t wår
allernådigaste Konungh och Here uthi pro- vincierne Smålandh förordnade General
Munstringz Commissarier .

Giöre härmedh witterligit och haffwa i förmågo af Hans Kongl.
Maij :tz medhgiffna instruktion tillbetrodt och förordnat som wij här medh och i
krafft af denna wår ypna fullmacht, tillbetroo och förordna hederlige och wäl
lärde Herr M. Andream Bolinum, att nu här effter wara Regementz predikant under
Offwerstens

63

wälb:ne Henrick Wulfklous Regemente och Calmare Lähns
Infanterie, uthi Regementz prästens ställe wiirdig och wällärde Herr Gislös
ställe, som medh een annor lägenheet uthi Skåne försedd är, och skall han för
den skull, näst sin trohetz plicht, hwilken han mehr högst bemälte Hans Kongl.
Maij:t sampt Swiriges Chrona städze att bewijsa förbunden är, wara obligerat
icke allenast att predika Gudz Heliga och saliggörande ord reent, klart och
oförfalskat, aldeles effter propheternas och Apostlernas skriffter och den
oförändrade Auszburgiske confession uthan och Administrera the högwördige
sacramenten uthi sina rätte och wanlige bruuk, såsom och eliäst medh lärdom och
skickeligit lefwerne sina åhörare så föregåå, som han thet inför Gud,
Högtbemälte Hans Kongl. Maij:t och hwar ehrligh mann tryggeligen willoch kan
answara; och på thet han thenna sin ombetrodda Regementz predikantz tiänst medh
så myckit större nijt och åhåga må kunna förestå och förrätta, ty beståås uppå
offwan bemälte Hans Kongl. Maijt:tz wår allernådigst Konungz och Herres wägnar
honom här medh den Löhn och Gagie, som thet embetet nu eller här effter af Hans
Kongl. Maij:t uti staten kan påfördt bliffwa. Wij befalle för den skull, och för
thet öffriga wederbörande, officerer och Gehmene, att thee Respectera och
erkiänna honom M. Andream Bolinum för deras rätte tillförordnade predikant,
bewijsandes honom all godh bewogenhet sampt hörsamheet till thetta sitt embetes
desto bätter uthföran och förrättandhe, till mehra wiszo, är detta medh wåra
ägne händers underskrifft och wanlige signeter bekräfftat. Actum munsterplatzen
Callmar den 25. Septembris Anno 1675.

Hans G. Mörner.

L. S.

Joh. Stropp.

L. S.

64

Därför avreste Bolinus den 24. juni till Kalmar för att
uppvakta regementschefen, överste Hendrick Wulfklou, som bodde på Björnö
herregård, 2 mil norr om Kalmar. Här provpredikade B. för översten och hans
officerare den 29. juni, varefter han i överstens sällskap besökte Öland.

I »Resebooken» beskriver B. utförligt sin resa från Uppsala
över Västerås, Köping, Arboga, Örebro, Skänninge, Gränna, Jönköping och till
Växjö, och därifrån till Kalmar, men härom är föga av intresse att anföra.

Om Kalmar och trakten däromkring skriver B. bland annat
följande: Kring Kalmar »så är myckit feet jordh mån, att gräsz står i skogen
lyka som en sköön ängd i giäret, och är där herligh lööff skogh brede widh
wägen. Calmara stadh är wäl belägen när in till haffwet. Där är een kyrkia
nämbligen uthom staden västan slåttet; een är funderat och begynt in i staden
till sin grundwaal. Största deelen af huset äro steen huusz; med groop och wall
är staden tämmeligh wäl förwarat. Här drijffwesz och stoor handeloch är vänligt
fålk; staden fördelasz i nye och gamble stadh. Här är alltijdh krijgzfålk och en
commendant på slåttet.»

Om Öland skriver B. i »Resebooken» :

»Descriptio et succincta Delineatio Ölandia'. »

Anbelångande Ölandz beskriffwelse så är thet belägit uthi
Östresiöhn een half mijl östan Calmars stadh ; 18 mijl är thet på längden och 1
på bredden; den södre änden haffwer på högra handen Smålandh och eet herrahååff
widh nampn Wernanääsz, på samma sijda 4 mijl sunnan Canmar är belägit
Christianopel, hwaräst när mann sägler seer mann kyrkian och itt hwitt huus ;
äliest är staden och fästningen ruinerat. Östan nordan är Gottlandh belägit 12
mijl ifrån Canmar. Wästan till ligger Munsterååsz lille
stadh;

65

nordest ther ifrån ligger staden Wästerwijk.

Halfwa landet nästan uppå. södra sijdan är släät mark iffrån
Allgutzrumm, men uppå nårra sijdan så är herligh och lustigh lööffskogh om
såmmertijdh, som är sköna trädh af eek apel, haszl, hagentorn, ask och allehanda
örter och blomster. Gent öffwer ifrån Callmar är een färge stadh och ther är een
tämmeligh sköön skantz uppkastat; nordan ther ifrån haffwer fienden uppbrändt
een wälbygder herregård widh nampn Halltorp och RepIinge sockn, hwaräst
skårstenerna och några rudera änn äro att see. Mitt uppå Ölandh är itt herligt
slått widh nampn Borckholmen på wästra sijdan widh haffwet, där sundet är
treefierdedelz mijl öffwer åth Smålandz sijdan och Aålhems kiörkian. Detta
slåttet är funderat uppå itt tämmeliga högt hälleberg, it t halft cartogz skått
ifrån haffwet; nordan till är thet af naturen medh bärgh och klipper myckit wäl
befäst ; östan och sunnan till är een artigh steen mur af fijn steen och spanske
Ryttere omkringh och på nårra sijdan pallizader. Här äre eliäst åthskelige
wåningar och saaler och een wåningh förordnat till kyrkia. Uthi slåttet på höga
hälleberget är een diup brunn med friskt och godt watn. Ostan sunnan till är een
fast port och ingångh medh hwalf; inn om muren ståå. några gröna trädh; wästan
till under slåttet och bärget är een her- ligh Eekeskogh medh annor gröön trädh.

Hääruppå. landet är een stoor ömnigheet på diur, medh Hiorter,
Råbocker, Hinder och Haarer att thee löpa så som fää hoopera. Itt serdeles slagz
stenar äre här på landet, som uppå. såmblige orter äro sammansatte såsom een
muur; såmblige liggia nedre i jorden och äre rödachtige tämmelige wijde; sedan
warda the

66

förrnideIst arbete planerade och släta giorde och fyrkantige,
nyttige till stuffwe gålf, och försälias till Hållandh, Tyszlandh och Swirige
sampt till andra orter allestädz omkringh.

Inwånernasz huusz wäggar äre mäst af rödhachtigh och fyrkant
steen. Theras Lycker och trägårder äre omkringh giärde med giärdz gårder af
steen. Här hafwa the sin medeloch skattpänningar uthaf then släte steen som the
sälia på annor landh, såsom och af spannemåål när ähringh är. Kyrkiorna här på
landet äre herligen och wäl funderade och bygde, men des prästegårder denna
krijgztijdh illa ruinerade och förbrände, mäst på södra sijdan. När man är mitt
på landet, på Borckholmz slått, twå weckors» ( ?) »siöö nordh wäst, så seer mann
mitt emot Munsteråås een öö eller högh blåå kulle (eliäst kallat jungfrun),
hwilken synes på högden widt; der uppå boor ingen, men der äre månge slagz trädh
och småå busker, ther är swårt till att landsätia, ehuru wäl många sägla ther
förbi; af fisk och siöö diur är här een stoor ömnighet; haff swijn här i siönn
låta sigh see och wistas på åthskelige orter.

På wästra sijdan till Smålandh ligger och en öö, uppå hwilken
haffwer warit een wälbygdt herregårdh, men af fienden ruinerat och förbrändt
Anno 1677.»

Härav framgår att denna beskrivning är nedskriven senare och ej
vid B :s första besök å Öland, ty det ägde rum 1675; B :s andra besök å Öland
ägde rum i juli 1679.

67

»Där twärt öff,ver på Ölandz sijdan är och sköön och lustigh
skogh af allehanda slagz trädh. Söder uppå Ölandh äre och wallnötters trädh, men
tämmeligh skarper och tårr jordmån på såmblige orter, emedan soolen hon ther
bränder och mycken släät steen är een aln ifrån grönswerden uthi jorden. Här
widh siöstranden är på åmblige orter hwijt sandh och fijn småå steen. Uthmedh
stranden på diupet bekommer man abbårrer medh metandhe och nättiande. Här
haffwer hwar bondhe småå båter och sägla af och ann emillan Callmar och Ölandh
uthi den största storm som wara kan, och när fridhsampt är bringa medh sigh
sädh, färsk fisk, oost och smöör , miölck, kåålsroffwer och andra maatwahrer
.»

Efter besöket på (Öland återvände B. över Växjö till Boalt, dit
han kom den 7. juli. -Den 29. juni skriver överste Wulfklou ett brev till biskop
Scarinius och kallar B. till fältpredikant vid Kalmar läns infanteri; kon-
sistorium utfärdar B :s utnämning (på latin) samt en dylik (avsedd för överste
Swulfklou) på svenska. Alla dessa dokument finnas i avskrift i B :s dagbok jämte
det förordnande som han sedermera erhöll av generalmönstringskommissarien Hans
G. Mörner vid generalmönstringen med Kalmar regemente i Kalmar den 25. sept.
1675, vilket förut är anfört.

Den 25. juli 1675 prästvigdes B. i Växjö jämte 12 andra och
erhöll samtidigt ordination att vara fältpre- dikant vid Kalmar regemente,
vilken ordination kostade 13 Rdr. Bolinus var då 33 år gammal. Efter
prästvigningen återvände B. till sitt hem, predikade ett par gånger och mässade
(för första gången) i Unnaryds kyrka. Redan den 22. augusti erhöll emellertid B.
order att infinna sig vid regementet, varför han den 27. avreste till Kalmar,
dit han anlände den 4. september . Den 12. sept. predikade han för första gången
för regementet. Den 17. sept. fick han för första gången ut »af chrononesz
löningh 4 skepper rogh och 7 marck silffwermynt».

Hösten 1675 tillbragtes i Kalmar, varunder B. från den 10.
oktober undervisade två söner till Michael

68

Aaronson i tyska och latin, för vilket han fick. »frij
disch» hos denne borgare åto även överstelöjtnant Eric Soop och en del andra
officerare vid Kalmar reg:te.

Den 12. okt. kom svenska flottan, bestående av 66 skepp med
12,000 man, från Stockholm till Kalmar . »Gudh then allra högste giffwe honom
säger och lyckia emot alla Rijkzens fiender», tillägger B.

För den 19 nov. antecknar B. »Så bekom jagh medh soldaten under
wälborne Herr Öffwerstens Wulfklous Regemente ifrån Maths Nilzson min bonde i
Systertorp i Chryszdala socn och Tuna lään 12 Dr. silffwermynt ; sedan
inwijszningh till tuänne kiöpmän i Callmara på 15 Dr. s. m. t., men soldaten
förkom inwijszningh för migh i sitt herbergh. Heela summan som jagh skall af
bonden haffwa i skatt pro Anno 1675 är 30 Dr. silffwermynt och några runstöcke;
sedan af chronan 4 tunnor sädh.»

Denna anteckning är av stort intresse i så mån att man därav
kan se att en fältpredikants lön på denna tiden uppgick till 60 daler s. m. och
8 tunnor säd för året, under förutsättning att B. för 1675 fick ett halft års
lön. Men som han blev utnämnd den 25 juli kan det ju hända att lönen blott
utgick för 5 månader, i vilket fall lönen för ett år var något litet större,
högst 72 d. s. m. och 9,6 tunnor säd.

Den 28. december avmarscherade Kalmar reg:te över Eksjö och
Jönköping till Västergötland och B. följde detsamma. Den 3. jan. 1676 kom
reg:.tet till Eksjö och hade sålunda tillryggalagt 15 gamla mil på 7 dagar mitt
i vintern, en ingalunda dålig marschprestation.

Om Eksjö skriver B. : »Sielffwa staden Ekesiöö hwad som
anbelanger så är han belägen på een släät jordmånn. Kiörckian ther inne är mäst
beprydeligast; thee andre

69

husen äro mäst af trädh; på längden är staden ansenligast; nogh
handt wärckz folck är ther inne; eliäst håller sig folcket ther höffligt nogh.»

Till Jönköping kom reg:tet den 6. januari, till Skara den 11.
januari och till Vänersborg den 14. januari och hade således marscherat 35 gamla
mil på 18 dagar, inberäknat rastedagar en marschprestation som mitt i vintern
får anses såsom ganska förnämlig.

I Vänersborg mönstrades Kalmar reg:te av konungen den 7.
februari 1676 och B. fick den 9. erbjudande att bliva predikant vid Livgardet,
talade den 13. febr. med konungen i Vänersborg, förmodligen om detta erbjudande.
Någon förflyttning för B. blevemellertid ej av, ty efter 6 veckors vistelse i
Vänersborg uppbröt Kalmar reg:te den 24. febr. och med detta B. och marscherade
ned mot Skåne, och kom B. med reg :tet den 14. mars till Landskrona, således 35
gamla mil på 18 dagar , vilket även kan anses såsom en ganska god
marschprestation mitt i vintern.

Dagarna därefter besökte B. Lund och Malmö och den 24. mars
predikade han i Herslöfs kyrka, som ligger mellan Landskrona och Hälsingborg,
och den 9. april var han i Hälsingborg, dit konungen enl. B :s anteckningar kom
den 20 maj på genomresa till Landskrona och Malmö.

Vid Landskrona låg Kalmar regemente i 14 veckor, varefter det
marscherade till Kristianstad, dit man kom den 28. juni. Efter en månads
garnisonstjänst i Kristianstad blev öfverstelöjtnant Erik Soop den 23. juli med
halva regementet beordrad att följa armén till Halmstad, under det att
återstoden marscherade över Sölvesborg och Karlshamn till Växjö. Om städerna i
Skåne och Halland och om skånska landsbygden skriver B. åtskilligt i
»Resebooken», av vilket en del torde kunna vara av intresse.

70

Lund: » Thet förnämsta i Lund så är thet then sköna och
kåsteliga kiörkian, huilken inne uthi är herliga beprydd med een sköön
predikestool och altare taffla. Här inne äro 34 altare. Sedan är ther een liten
kiörkia nider under i jorden och vidh een pelare ståår ther itt lamb och en
luusz; under then ene pelaren så sitter rätt som een liten gåsze (eller
bytingh), huilken wille nederriffwa kiörkian, sedan han hade henne uppbygdt,
ther före att han intet fick leka medh sool och måne.»

(En tydligen något förvrängd framställning av sagan om jätten
Finn och hans son.) »Här i kiörkian och choret så läsa professorerna; här är
eliäst såmllige sköna huusz och trägårder inne. Jag gäste strax inom porten
hoosz een bårgare widh nampn Christian Hanssohn. Sedan haffwa the itt märcke i
capitelet huru stort hemligh thingh een man skall haffwa som sigh will giffta.

Helzingborgh: --Slåttet thet ligger på itt högt bergh och
är myckit wäl befäst; een bryggia till skeep är där som ligger gent emoot
Helsingöör. ---Tämmelige sköne huusz äro här medh tägel täckte. --»

Skånska landsbygden beskriver B. sålunda : »Om Skånesz landh
widare till att skriffwa så är thet itt stort och ömnogt landh medh nogh åcker
och ängh, och i hwar tridia by een kiörkia. Om wedh är här tämmeliga beswerligt,
altså måste the bränna torf. Thee haffwa små kakelugner här; eliäst när the baka
och giösa i ugnen, så taga the fönstret uth på tacket och all röken gåår upp i
stuffwan och sedan uth ther som fönstret är af tagit; och på baakeugnen är ingen
annor uthgångh än röken och fuchten af elden gåår upp i stuffwan. Ther före äro
theras stuffwor mycket smorda inne uth i.

71

Ornkringh sina gårder haffwa the sina trägårder, huilka the
kalla hager; ther haffwa thee åthskelige bäran trädh. Theras gårder äro
fyrkantige och kringbygde lijka som wijda herregårder; een stoor port haffwa the
för gården, som altijd är stängd, och sedan en Ii j ten döör, genom huilken mann
måste gåå. Sina gierden och trägårder haffwa the inne bygd medh torff och steen
murer rätt som en kiörkiogårdh. När the plöija åckern haffwa thee 3 paar häster
eller oxer för plogen.

Christianstadh: ---Wästan till så är först een stoor släät
och sedan herlighe lunder och lööffskogh; sedan rinner ther then stoora och
breda åden Helga åå ; ther näste så är een groop och een högh wall; först synesz
husen myckit röda af täglet, och sunnan för staden är een myckit långh bryggia
öffwer Helga åå föränn mann kommer in till stadz porten. Östan till så inskiuter
een wijk uthaf haffwet och ther brede widh äro lunder och skogh; nordan till så
är släät och åckerfäldt medh skogh bättre bårtte. Staden är tärnmeligh täät
bygder medh huusz och mäst tägel huusz. Een herligh och sköön kiörkia af tägel
bygdh är här. Predikestoolen ,han är af swart Allbasta steen och evangelisterna
stårt på honom uthugne i hwijt albasta steen: itt skönt orgel wärck är här af 50
pijpor; 3 sköna iuszchroner äro här; then förnämsta hon är myckit kåsteligh och
hänger mitt i kiörkian; i predikestoolen så synesz prästen öffwer heela
kiörkian. 12 pelare äro här af gråå steen, smala och långa; några sköna taffler
äro fäste på väggerna. Här inne i kiörkian så ströö thee blomster om sårnmeren
på sina griffte stener:

Halmstad: ---Sunnan till är wästra haffwet , och en sand
heed, wästan( ?) (bör vara östan) till så är

72

itt högt sand berg och nordan till så är itt släät engia feldt.
Skiöna waller och groper äro här omkringh.»

Om kyrkan berättar B. bland annat :

»Här framm uthi choret ligger begrafwen een pijga, hvilken ther
haffwer liggiat 30 å hr och är icke thet

ringesta förfallen uthi sitt ansickte.

Sunnan till i staden så är itt slått hwilket är medh tämmeligh
mur befäst på then sijdan som länder åth staden, men eliäst medh diupa groper
befäst.

Varberg : ---haffwer förr warit een sköön stadh, men är
worden Anno 1668 illa förbrändt och nu . uppbygges igen tämmeligen; een Iijten
trädkiörckia är ther inne bygdt. Wästan sunnan widh haffzstranden är itt skönt
och wäl befäst slååt ; desz waller och murer äro nästan så höga som huusen der
inne och många stycker äro ther uppå att han är säker der inne för storm och
anfall kan som braff fäcktar. Södh wäst ther ifrån uppå haafzsijdan så synasz
hålmer och åthskelige ööer med herligt grääsz och sköön lööff skoogli om
såmmertijd.» ---

Om kriget skriver B. jämförelsevis föga. Dagboken har dock
härom några korta notiser som här återgivas: 1676. Aug. 17. »Så träffade hans
kongl. Maij :tz Armee i hoop med then Danske widh i Föllebroo emellan Trönninge
och Halmstadh, och så bleffwe af thee danske slagne, fångne och ruinerade 4,000
mann.» B. bevistade detta slag. »Den 24. så stode wij» (Kalmar reg:te) »wid1i
Getinge.

Den 27. så bleff wårt småländska Regemente sampt några andre in
commenderade på Halmstadz guarnizon. Sept. den 5. så kom fienden till 15 tusend
mann och belade Halmstad på 3 sijdor .

73

Den 25. sept. så röckte fienden upp ifrån Halmstadh mot Lagholm
och öffwer åsen.

Den 8. nov. så skedde commenderingh ifrån Halmstadh till
Armeen.

Den 4. dec. stodh thet blodiga slagit widh Lund och den
alzmechtige Guden han gaaff wåra säger och Victoria öffwer fienden.» B. var
själv med vid Lund enl. en anteckning i »Personalia».

Den 16. dec. reste han emellertid hem över Halmstad, dit han
återkom den 1. februari 1677 och där han tyckes hava varit kvar ända till i
april, då han den 10. åter reste hem till Boalt med anledning av hans faders
död, som inträffade den 3. april efter blott tre dagars sjukdom. Fadern begrovs
vid Unnaryd den 22. april, varefter B. den 2. maj åter reste till Halmstad.

I Halmstad och kringliggande kyrkor predikade B, allt
emellanåt, enär många av de ordinarie prästerna blivit »betagne af een häfftig
smittesam siukdomm». Även fick han anbud på pastoratet i Holm invid Halmstad
samt av general Jöran Sperling »att emot taga Rectoratet i Halmstadh men kunne
intet så häftigt blifwa ledigh ifrån sitt regemente».

Om kriget innehåller dagboken vidare. »1677. Den 24 juni: Så
bekomm wår swänske capereen wäl fracktat skiuta under Seelandz udden.

Den 14. juli: Så stodh thet stoora och blodiga slaget widh
Tirup och Runneberga och Gudh nådeligen förlänte the swänske sägren.» (B.
bevistade slaget enligt hans egen uppgift i »Personalia».)

»Den 15. aug. Sedan som wij» (en del av Kalmar reg:te) »hade
warit i Halmstadh nästan itt heelt åhr igenom så bliffwe wij tädatt commenderade
och reste åth

74

Lagholm, Ilzberga, Knäre, Ååszliunga, Örckeliunga, Odeliunga.

Den 29. så lade wij oss för Christianstadh widh Långa Bryggan
och begynte Blockquera på honom.

Den 19. sept. Sedan wij hade ther een tijdh liggiat, så gick
vij ifrån Långe Brodhz sijdan nordan för Christianstadh widh Filkestadh att
ståå.

act. den 8. Så bliffwe wij commenderade på Råblööffz Herregård
där att skantza omkringh för Christianstadh.

Den 10. oct. så reste wår öffwerst wälb:ne herr Erick Soop heem
ifrån oss att werfwa.

Nov. den 12. Så kom wår öffwerst Lieiitnant wälb:ne Jacob
Ogilwi ifrån Callmar medh några capiteiner till oss på Råblöffz herregårdh.

Dec. den 12. Så giorde thee itt tämmeligit uthfall ifrån staden
upp till Råblööff, men the måste strax Reiterera sigh tillbaka thet snaresta
thee kunne in under stycken och staden.

Soli Deo Gloria.

In nomine Jesu !

Anno 1678.

Den 1. jan. Så stodh thet blodiga slagit på Landt Rügen der
fienden af wåra bleeff slagen och fången till siutusende mann.

Den I I. jan. Så höllz tacksägelse till den lefwande,
Alzmechtige och nådige Guden för den sägren och Victorien.

Den I. febr. Så reste Hans Kongligh Maij :t ifrån Lyngby till
Halmstadh att hålla Rijgzdagh.

Den 12. febr. Så fick wij något mehr manskap till oss på
Råblööff.

75

Den 7. mars. Så kom Hans Kongl. Maij :t igen ifrån Rijgzdagen
som ward hållen i Halmstadh.

Den 12. mars: Så gick några båter uthur Christianstadh att
hämpta wedh på Lillöö, och såbekomme wåra twå capiteiner» ( dem ?) »medh folcket
tillfånga.

Den 17. mars: Så bleff wår Öfwerste Lieutenant medh wårt och
något annat commenderat folck, commenderat att gåå in och fatta påst och skantza
emellan Nääszby skortz stenar och stadz wallerna in under galgen itt musqwet
skåt, och den skantzen bleff kallat Mölle skantz itt musqwet skåt när staden.»
Där var B. ett halft år »i största lifzfara». Han blevockså här »blesserat och
skuten af schrot i hufwudet medh stycken af staden, i thet att många andra satte
där lifvet till».

»Den 31. mars: Så fattade thee påst och skantzade wid Steen
skantz.

Den 18. april: Så kom Guardiet ifrån Halland och tå war min
broder Bängt medh werfet medh gewalt under der capitein von Fersen.

Den 28. april: Så suplicerade jagh till Hans Kongl. Maij:t att
jagh måtte fåå honom löösz; migh bleff swarat att han godwilleligen hade tagit
werwe päningar.

Den 13. maj: Så kom swänska Armeen och stäide sign widh Hammars
herregårdh till 18 tusend.

Den 26. maj: Så fattade wåra (Kalmar reg:t påst uppå Beckhålmen
och der skantzade.

Den 29. maj: Så stode wåra widh Kiöpingh Samma tijdz så
gaffsz Helsinborghz sIåt upp med accord af wåra förmedelst onda practiker .

Den 2. juni: Så gick Hans Kongligh Maij :t medh een flygande
Armee neder åth Landzchrona och Helzingborg att recognoscera om fienden. Den 9.
juli: Sedan som wij nästan itt halfft åhr hade liggiat på Mölle skantz och
uthstått mycket skiutande så gick wij till Armeen widh Wää.

76

Den 11 juli: Så kom wår öffwerste ifrån Calmar till oss medh
sin Brigad.

Den 5. aug. Effter itt helt åhrs belägringh så gåffwe thee
danske upp Christianstadh för hunger skull, och ther marscherade uth een
guarnizon som bestodh af 13 hundrade man; men först thee kommo ther in så woro
the twå tusende; the finge gåå uth medh sina gewer och pagagie.

Den 6. aug. marscherade wij ifrån Christianstadh åth Wram,
Hörby, Hurre, Skaralt och Lilla Harje.

Den 26. aug. Så sloge wij läger emillan Lund och Landzchrona
emillan Nårra och Södra Hwidinge in under Dagztorp och tå bestod wår Armadia af
24 tusende man.

Den 19. sept. Så gick starck partij utaf w åra in under
Landzchrona och togo booskap och hästar såsom och några fånger, hwilka berättade
att den danske intet hade i sinnet att hålla något feldtslagh det åhr,

Den 22. sept. Så skiöte thee danske i Copenhagen frögde skått
nämbligen 600 skåt, derföre att thee hade bekommit Landt Rügen, i thet att thet
intet hade funnits troohet hoos allom som tiänte under wåra och woro uppå een
skantz.»

Den 1 oktober marscherade Kalmar reg:te från Skåne över
Karlshamn till Växjö. Den 23. var B. i Växjö och den 28. kom han hem till Boalt
efter att hava varit i kriget i halvtannat år och fan k. modren och söskon medh
helsan, Gudi skee loff i evigheten.

Återstoden av året tillbragte B. hemma med undantag av ett kort
besök i Falkenberg och Varberg den 15 och 16. nov. där B. skaffade sin broder
Bengt lov att resa hem från Valby, öster om Varberg, där denne nu var med kapten
Gustaf Johan Forbus kompani, med tillstånd att vara hemma till »påffwelz mäsze
eller till kyndel mäsze tijdh».

77

År 1679 var B. till en början hemma i Boalt; gjorde i
februri en resa till Kristianstad, där han predikade den 16. febr. och återvände
över Växjö. Där fick han en del av sin innestående lön som fältpredikant
levererad av rådmannen Knuut Pärsson ifrån åboerna i Alsheda socken och Nyby
gård, nämligen »32 Dr. silfwermynt i små och stora plåter». Resten skulle han få
vid Pärsmässetiden.

Den 2. april fick B. en försenad order från överstelöjtnat
Jacob Ogilwij att han skulle inställa sig vid regementet i Kalmar den 2. april.
Någon vidare brådska gav B. sig emellertid ej, ty först den 8. april reste han
hemifrån och kom till Kalmar den 16. april, där han den 23. april predikade för
översten och landshövding Fick samt garnisonen i staden över Petri fiskafänge.

Den 8. maj skriver B. i dagboken: »Så begynte jagh i Jesu
välsignade nampn nijonde gången uppå att läsa den Helge Biblen igenom i Callmars
stadh. Gudh hiälp migh honom wäl att igenom läsa. Den 27. juli absolverade jagh
honom igenom. Soli Deo Gloria !»

Längre fram i dagboken omnämner B. alltid varje gång han ånyo
började att genomläsa bibeln och när han »absolverade» honom ett underligt sätt
att läsa! Den sista gången detta står omnämnt idagboken är 1 jan. år 1690 och då
var det 2O:e gången som han genomläste den heliga skrift !

»Den 22.juni: Så gick jagh i Jesu nampn uppå skeep flotten och
kom på itt Amiralz skeep som heet Hercules.

78

Den 26. juni: Så stodh slagh emillan den swänske och danske
skeep flotten emillan Bornaholm och Stralsundh; thee swänske bestode af 30 skeep
och the danske af 63. Victorien war nästan lijk på bägga sidor och thet war een
treffeligh storm och så förlorade wij itt skeep Laxen.»

Under själva slaget var B. på generalamiralsskeppet Nye
Carolus. Den 29. predikade B. på amiralsskeppet Hercules. Den 3. juli: »Så höltz
här slagh i Callmare sundh med itt treffeligt canonerande och skiutande, och
then danske förlorade 3 brändare och ett blef skuten i sanck det förutan widh
nampn Enigheten.

Den 4. juli: Så ginge wij uthaf skeepflotten uppå Öland, thet
att förswara emot fiendens brännande och infall.» Om Öland nämner B. åtskilligt,
bland annat : »i skogen äro många hiorter, harer och elger» (obs. !) »och är itt
herligt landh om sommartijdh.»

»Den 11 juli : Sedan Danske skeep flotten hade liggat söder i
Callmars sundh och blockuerat i 2 veckor så gick han åth Gottland för att
försörga sigh medh wedh och proviant.

Den 20. juli: Så kom han igen på nårra sijdan om Ölandh om een
söndagh och lade sigh medh 60 sigIare strax noran Callmar, och så treffade han
itt berömmeligt fächte skeep af w åra vidh nampn Nyckelen, hvilket i thet att
thet så strandade på grundh, och thet blef af 8 danske skeep hårdt ansatt, för
den skull effter itt häftigt skutande, så satte Maioren ther uppå Frantz Leo
thet i brandh, och för den danske blifwe 3 Brändare i grundh
boxerade.

79

Alltifrån miszommers dagen in till den 25. julij så rägnade
icke en dripe hwarken omkringh Callmar eller på Öölandh utan war een ohörlig
warme och torcka.

Den 2. aug.: Effter som wij hade liggiat i läger på Öölandh
fidh Haltorpz uppbränthe herragårdh nästan 14 dager så ginge wij uppå Bårcholms
slått.

Den 5. aug. : Sedan som fienden med flotten hade liggat nordan
i Callmars sund och nårr widh Öölandhz udden nästan 3 wecker så gick han åter
bårt till Gottlandh och ruinerade (som sades) Wijsby befästningh och plundrade
uth landet.

Den 15. aug. : Så kom åter danske skeep flotten och lade sig
östan widh Ölandh och gick strax bårt igen.

Den 19. aug. : Så gick åter fienden bårt ifrån östra sijdan
widh Öölandh. Sedan wij hade warit på Borckholmz slått något mehr än 14 dager så
ginge wij tädan till Torslunda kiyrkie och Skogzby att ståå. Emillan den 20. och
21 emillan Ondzdagen och Torsdagen klåckan 12 om natten (thet Gudh bätre!) så
komm elden löösz i Callmar östan till nider emot skeepzbryggerna uthur een badh
stufwa uthi Landzhöffdingens von Vickens gårdh och sedan tände uthi omkringh i
staden och förbrände något mehr änn halffwe staden. Nordan och wästan Tårget så
bleff behållit i staden.

Den 24. aug. : Så predigte jagh på Ölandh i Tårslunda kyrckia
och samma dagh, sedan wij hade stååt på Ölandh i 5 wekor, så gick wij till
Callmar.

Den 29. sept. : Så gick skeepflotten ifrån Callmar till Lyckeby
i Blekinge.

Den 11. okt.: Sedan jagh hade warit på skeep flotten, på
Öölandh och i Callmar något mehr än itt halfft åhr, så fick Öffwerstens Brigad
heemloff, och jagh reeste åth Ryssby, Åålheem, Staby, Högzby, Mörlunda, Målilla,
Alzhedagh, Kårsberga; Nåttebeck, Dädesiöö och Wexiö.

80

Min Recommendation, hvilken jag tå bekom af högwälb:ne
(Öffwersten Erich Soop lyder så :

Hans Kongl. Maij :ts till Swirige Trooman och (Öffwerste öffwer
Callmare Lähns Regemente till foot.

Effter som Regementz predikanten hederlige och wällärde Herr M.
Andreas Bolinus, uthi desse beswärlige krijgztijder, under mitt anförtrodda
Regemente, både medh Gudz ordz reena predikande, såsom och itt ostraffeligt
lefwerne wäl förestådt och betiänt hafwer, så att jagh och Regementet af honom
itt gådt nöije och contentament hafft haffwa, nu haffwer hoosz migh anhållit om
heem loff, hwilket jagh honom intet haar welat förwägra, utan som han tillförna
ifrån Högwyrdige Herr Biskopen i Wexiöö och wenerando Consistorio Anno 1675 den
22. Junij till bemälta Regemente tiänstwänligh är Recommenderat worden, alltså
will jag nu igen haffwa honom Högwyrdige Herr Biskopen och thet ehrewyrdiga
Consistorio åter Recommenderat, medh wiss förmodan han juu blifwer i
Consideration tagen, och i midler tijdh till något roligare tillståndh och
lägenhet promoverat, emedan såsom han bådhe i Guarnisoner så som och i feldt och
på (öjrlogzflottan troligen och flitigt sitt ernbete föreståt och icke utan
stort beswär och lifzfara sin tienst förrättat, alt för den skull åter wijdare
haffwa honom högst Recommenderat.

Datum Callmar den I I. Octobris Anno 1679. Ericus
Soop.»

Den 30. okt. kom B. hem till Boalt, men reste den 25. nov. ned
till Skåne för att hos konung Karl XI begära ett pastorat. Han träffade konungen
den 5. dec. i Lyngby och erhöll av honom »breeff och Mandatoriale till

81

högwyrdige herr Biskopen M. Jonam Scarinium i Wexiö på
Giöterydz pastorat eller något annat som kunne först bliffwa ledigt, med hwilket
jagh kunne wara content och belåten.» Detta kungabrevet avskriver Bolinus bland
sina »Testimonia» och anföres detsamma för kuriositetens skull här ordagrant:

» Tilloss elskelig wår troo undersåte och Biskop öffwer Wexiöö
Stift, wyrdige och höglärde M:r Joen Scarinius nådeligen :

Wij Carl medh Gudz nåde, Sweriges, Giötas och Wendes konungh,
Storfurste till Finlandh, Hertigh uthi Skåne, Estlandh, Liflandh, Carelen,
Brehmen, Werdhen, Stettin, Pommeren, Cassuben och Wenden, furste till Riigen,
herre öffwer Ingermanlandh och Wissmar, så och pfalzgreffwe widh Rhein i
Bäjeren, till Gulich, Chlewe och Bergen Hertig etc. etc..

Wår ynnest och nådiga benägenhet medh Gudh alzmechtigh, Troo
undersåte och Biskop. Effter såsom Regementzpredikanten under Callmar Lähns
Regemente, Magister Andreas Bolinus haffwer en rundh tijdh hårt åth låtit sigh
bruka både häär neder widh wår Armee såwäl som eliäst där Regementet annorstädes
uthi förflutne krijget hafwer warit commenderat i Guarni iisoner, feldt och på
Örlougz flottan, och nu gerna åstunder effter sina swåre och mödesamme
Travailler någon roo och hugnat widh itt gådt pastorat uthi edert stjfft,
hwaräst han är född. Ty haffwe wjj på hans underdåniga ansökande honom härigenom
till eder nådeligen Remittera weelat medh hefalningh att i söke honom, M :ro
Bolino, antingen medh Giörteryds pastorat som han föreslåår eller itt annat
först löösz hlifwande, medh hwilket han kan wara benögd och belåten, att
accomodera,på thet han således af den nådiga befordringh, wij honom gerna unna,
må haffwa sigh \wärckeligen (altt hugna och gratulera. I förrätte här medh, thet
osz till nådigt nöje och behagh länder; och wij befalle eder Gudh alzmechtigh
nådeligen.

Datum Hufvudh qwarteret Lyngby den 5. Decembris 1679.

CAROLUS.

J. Rheinschiöldh.»

Först den 30 dec. reste B. hemåt.

82

1680.

Under vägen hem predikade B. i åtskiliga kyrkor och först den
18. jan. kom han åter hem till Boalt. Under början av året vistades B. hemma,
predikande allt emellanåt i åtskilliga småländska kyrkor. Därpå reste B. i april
till Kristianstad till sin gode vän B. Hellman, med vilken B. ständigt
brevväxlade, och återvände i juni till Boalt. I aug. gjorde B. en resa till
Vimmerbyoch åtskilliga orter i Kalmar län, predikade i åtskilliga kyrkor såväl
under resan som efter hemkomsten. För övrigt innehåller dagboken föga av
intresse.

I68I.

Början av året förflöt för B. på ungefär samma sätt som
föregående år, allt emellanåt är han på resor, gästar i präst- och herregårdar
och predikar då och då, bland annat i Forse (Forsheda), Bredaryd och Torskinge,
viket pastorat B. sedermera fick. Den 26. j uni var B. i sällskap med
kyrkoherden Heinrich Comerus från Åås i Forse prästgård och där friade han till
»den ehreborna, dygdesamma och gudhfruchtiga jungfru Elsa Jons dåtter Gumeliam»
och fick ja. I juli lyste det för B. och hans fästmö i Forsheda kyrka och den 2.
aug. stod

83

hans bröllop i prästgården därstädes; vigseln förrättades av
biskop Scarinius och samma dag blev B. förordnad till »pastor och kyrckieheerde
öffwer Forshedh, Bredarydh och Tårskinge». Bolinus var då på sitt 39: de år och
hans hustru på sitt 17 :-- en duktig åldersskillnad ! B. skriver också i
dagboken: »Quod felix faustumque esse jubeat Deus» (Må Gud styra om att det
måtte gå lyckligt och väl), något som man verkligen tycker han hade skäl att
önska! På denna tid var det emellertid mycket vanligt, ja regel, att en
nyutnämnd kyrkoherde skulle gifta sig med sin företrädares änka eller dotter för
att ej driva dem bort ur sitt förra hem, ja det sattes ofta som villkor för
pastoratets erhållande.

Mellan åren 1682 och 1697 innehåller dagboken föga av allmänt
intresse. Bolinus var mest hemma, levande en lantprästs stilla liv. Alla möjliga
obetydliga saker antecknas i dagboken, men vi skola här endast återgiva ett och
annat rörande hans livoch de personer med vilka han kom i beröring m. m.

På Kylehoff bodde 1682 en viss »Captein Ulrick Staake.» Den 19.
febr. 1682 vigde B. »Ryttmästaren Pär Gyllenswerdh till Höszna medh ädla och
wälborna jungfru Brita Stierna till Forszheedal.»

Den 29. mars 1682 avled kyrkoherden i Växjö Jonas Zephyrinus
vid 71 års ålder och efter att i 28 år hava varit kyrkoherde där .

Den 9. juli begrovs »Fru Elin Stoore till Håkentorp och
Tulztorp».

Den 18. aug. : »Om fredagz aftonen så syntes een comeet noordh
wäst på himmellen något sydt neder såsom itt widt och långt rijsz medh wida och
många qwistar.»

Den 9. sept. köpte B. »eet ungt häst» av ryttmästare Pär
Gyllenswärd till Hööszna för 5 Dr. s. m. t. -

84

varav man ser att hästpriset den tiden ej var synnerligen högt,
även om det nu som sannolikt är, var ett vänköp.

Den 3. okt. »så flöt te wij in uthi den nya bygningen, sedan
wij warit uthi k. moders» (svärmoderns) »brödh itt åhr och 8 veckor igenom».

I683. Den 17. jan. kom Bredaryds nya kyrkklocka dit. Den vägde
34 lispund och kostade med allt 255 Dr. s. m. t. och 16 sk.

Den 13. febr. föddes en dotter åt B. och fick hon namnet Maria.

Den I. juni: »Så höll Hans Excellens Herr General Leiitenanten
och Gouverneuren Georg Mörner jorderan- sackningh i Wernamoo och tå angaf jagh
min Supplique om någon förmedlingh och lingringh på Forszheeda pråstegårdh, och
migh blef swarat att skaffa Tings Attest.»

Den tidens pris på kläder kan man få begrepp om av en
anteckning för den 2 juni: »Så läät jagh giöra migh een kåfft» (kaftan) »af 6
alner något groft polemit och gaaf för alnen I Dr. s. m. t. 4 Dusin
cameel knapper och si Icke 3 dåcker. Gudh låte migh then slijta medh helsan! Tå
lät jagh och giöra mig byxer af 2 allner swart kläde.»

Om värdet av taktäckningsarbete kan man få en föreställning av
följande anteckning: »Ifrån den 11. och till then 25.» (juni) »så späntes
Forszheedagz kyrkio taak sunnan till undantagandes chorens deel på den sijdan
och skulle haa derföre 7 Dr. s. m. t.» II

Den 18. juli: »Marscherade footfålcket till att mönstras widh
Carlzchrona.»

85

Den 25. okt. fick B. brev från »Fru Martha Ulfsparre till
Kiölbeck, Edzlöse och Schedingsnääsz».

1684. Den 18. mars avled prosten i Sönnerbo M. Swen Fagelinus,
f. d. pastor i Ryssby, men begrovs ej förrän den 11 maj på samma gång som hans
hustru, som också dött kort efter honom. På Håkontorp besökte B. den 6. Juli
baronen och Översten Bengt Mörner.

Den 16. juli var »Hans Excellens Herr General Leiitnant och
Gouverneur Carl Siöbladh här i Forszheedagz By».

Den 18. aug.: »Ward delningh och byte emillan migh och min
swermoder öffwer åcker, ängh och huus men om gierzgårder een annor gång.»

1685. »Den 5. Aprilis. Döptes itt oächta barn ifrån Bolmznääsz
widh nampn Pähr. Fadren till thet ward Nilz Stierna, modren Löösz tiänste pigan
på gården der Elin född i Rydaholm sochen och Hoorda.»

Den 16. april: »Skare Torszdagh afled högh borne Arvprintzen
Gustav uti Stockholm och för honom skulle ringas een tijdh hwar dagh klåckan 12
öffwer heela Swiriges Rijke, och thet ringandet warade ifrån den 1 Maj till den
29. Maj; på een fredagh dödde printz Ulrick, Gud tröste.»

Den 14. juni: »Så predikte jagh widh Dannääsa kyrkia och thet
war den 53. predike stolen jagh ringa Gudz ordz tiänare beklädde.»

Den 12. aug. »Blef hastigt dödh på sängen General Leiitenanten
och Gouvernören i Jönkiöpingh uthan någon föregående siukdoom.»

86

1686.

Den 13. jan. : »Munstrade Hans Kongligh Maij:t i Jönkiöpingh
heela desz infanteri af Jönkiöpinghz Regemente medh een stoor process.

Den 16. april var Robert Licton guvernör i Jönköping. Den 15
aug. begrovs Fru Stina Baneer på Dannääsz. Bolini förhållande till sin svärmoder
tyckes hava varit någon spänt, vilket framgår av nedanstående anteckning:

Den 2 sept. : »Så tillbödh jagh min swermoder desze wilckor:
antingen hon wille taga af mig 6 tunnor Sädh eller och 12 Rdr. och flötia uthur
prästegården, eller hon wilie wara benögd att flötia in till migh och bruka then
disch Som jagh och min hustru. Der hon thet intet wilie effterkomma så måste hon
siälf skatta för den 113 del hon haar i prästegården och giärda så mycken
giärsgård henne tillkommer och skaffa sigh wedh. Wittnen här till : Pähr i
Bongeboda och Erick i Bouszgården.»

I687. Den 25. april: »Sedan min swermoder hade sutit både
skattefrij såsom och åthniutit i åcker och engh uthi prästegården 113 och thet
uthi 6 åhrs tijdh, så giordes Accord oss emillan, att hon skulle blifwa benögd
medh något spannemåål.»

Den 3. juni föddes åt B. sonen Andreas. Den 18. juni dog
biskopen i Växjö Jonas Scarinius. Den 24. aug.: »Waar M. Andreas Hellman här»
(med vilken gode vän B. ständigt brevväxlat och av vilken han tyckes hava lånat
pänningar) »och tå blef honom richtigt betalt all summan och interesset på 50
Dr. s. m. t.» Och så tillägger B. på tyska: »Summa bey ein und anderen thut esz
auf sieben jahren ein hundert und achtzig gute thalern.» Således en rätt duktig
ränta !

87

1688: Den 8. jan. begrovs biskop Scarinius i Växjö. Som han dog
den 18. juni 1687 ser man att den tiden ofta dröjdes ganska länge med den
högtidliga begravningen.

Den 15. juni: »Så begynte offra i stället för duuk pänningar.
Widh Forszheeda bekom jagh 3 Dr. s. m. t. och widh Bredarydh 10 Dr. s. m. t.

Den 17. juni var B. i Hvittaryd och bevistade prosten Ruben ii
begravning; här såg B. på östra ytterväggen av kyrkan en inskrift, som för sin
egendomlighets skull förtjänar anföras den löd :

»O, wandringzmann statt stilla och litet bijda

Ty här ligger tiänaren , vidh huszbondens sijda

Äs tu klook och haffwer mycket ehrfarit

Säg huilken huuszbonde den eller tiänaren haar
warib»

Den 5. juli dog B :s lille son Andreas och begrovs den 29.
juli.

1689. För detta år innehåller dagboken intet av intresse
utom att offren under året sammanlagt uppgingo till 35 dr. s. mt. För följande
år växlar summan av offren mellan 29 och 35 dr. s. m.

1690. Den på den tiden vanliga räntesatsen för lån tyckes
hava uppgått till 10 %, ty B. berättar att han åt sin vän Hellman både år
1690, 1691, 1692 och 1693 Överlämnat 30 d. s. m. t. varje år i ränta för 300 d.
s. m. t.. från herr Gustaf Hårdh till Ekeholmen.

1691. Den 27. maj föddes B:s andre son, som döptes till Jonas
d. 4. juni..

88

Den 25. juli omtalar B. att han för första gången ägde så stor
summa som 100 d. s. m. t.

I692. »Den 15. Julij. Kom heem ifrån den Engelske
skeepsflottan och Engelandh w. b. Johan Stierna, tå han nästan hade warit borte
3 åhr .»

I slutet av juli: »Höll Hans Kongl. M:t mönstringh i Jönköping,
Wexiö och Högzby medh infanteriet och kavalleriet.»

I693. Den 30. mars: » Kiöpte Joon i Lanna itt par oxer af
migh för 12 Rdr och skulle betala widh Olufz mässe.»

Den 26. juli: »een Onszdagh afsomnade Hans Kongl. Maij:tz
Gemåhl wår aldra nådigste Drotningh Ulrika Eleonora på Stockholm zslått på sitt
37 å hr. --- Thet skiedde på Carlzbergh.» Hon begrovs den 28. nov. Det ringdes
för henne i 20 veckor .

I694. Den 15. maj avled domprosten i Växjö Enevaldus
Widebeckius.

Den 17 juli: »Tå sålde jagh min rödh brune häst och wallack
till M:r Gabriel på Eszkilztorp för 10 Dr. s. m. tå jag hade brukat honom 12 å
hr. Han war till 17 åhr een häst artigh och gångande men hastigh och wägh sky .»

I695. »Aug. 5. war hoosz wårt Barn Jacob een feldtscharare
ifrån Malmboda sochn, widh nampn Wilhelm Skotte, att läka och läggia plåster på
een fläck öffer desz wänstra öga; fick därföre 6 Dr. s. m. t. Deo juva! Och den
tijden war stoor wäta för säden !»

Den 23. okt. : »Kiöpte jagh een silf pokaal af M:r B. Giöösz
till 20 Lodh för 20 Dr. s. m. t. Tå lätit jagh och

89

giöra 3 silf stoper af 251/2 Lodh silfwer, nämbligh een kvasa,
een 1iten stoop och 3 skeder. 4 öre s. m. t. för Lodet i arbetz löön.» Bolinus
är nu tydligen ganska välbärgad !

1696. Den 18. mars: »Sålde jagh itt paar oxer till drängen
Anders i Bränhylte för 24 Dr. s. m. t.» Den 19. maj dog B:s gode vän och studie-
och res- kamrat Magnus Wiselius som kyrkoherde i Urshult och prost i Kindewalds
härad; begrovs d. 26. juli. Bolinus själv börjar tydligen själv nu att åldras;
hans anteckningar f. o. m. 1692 och 1693 äro korta och skrivna med stor men
dålig stil, som om hans ögon sveko honom, under det att dagboken före denna tid
är skriven med en i allmänhet mycket prydlig, fin och oftast lättläst stil.

1697. Bolinus omnämner kung Karl XI :s död den 5. april kl. 10
e. m. och eldsvådan på Stockholms slott den 7. maj; den 20. aug. hölls en allmän
klago- och predikodag med anledning av Karl XI :s död.

Den 19. sept. dog B :s moder i Boalt, 82 år gammal och begrovs
den 19. okt.

Den sista anteckningen i dagboken är för den 19. okt. om denna
begravning och: » Widh den tijden kom moor mohr» (B:s svärmor) »hijt. Tå hon
tillförna hade haft sitt uppehälle af migh 16 åhr .»

Bolinus avled 1698 enligt uppgift av kyrkoherden Palmgren i
Nottebäck.

90

Varje års anteckningar avslutas med några korta notiser om väderleken under
årets alla tolv månader och ofta börja och sluta anteckningarna för året med:
»Soli Deo Gloria! Mihi vero mise ricordia!»

-----------------------------------------------------------------------------------------------------

Fragment av dagbok (av okänd författare) rörande 1675 års
fälttåg i Tyskland, inbundet i Bolinis dagbok, men av stilen att döma skrivet av
annan person av innehållet att döma, en karvalleriofficer.

plantingh desse städer och Rappin1 medh accord Sedan
ginge wij tillbakes neder åth Landet, åth Stettijn och gin- gom der igenom den
14. Februarij och samma dagh i genom Dahm, in åth Hinterpommern åth
Sturgast2 hwar och feldtherren hade sitt rätta winterqwarteer. Sedan
desse städer förbij, nämbligen Paban, Preitz, Sategso, i genom Landzberg,
Silentz3 och Grossen.4 I Silcke5 hade wårt
krijgzfolck sitt rätta winterqwarteer, uthi och omkringh i näst der
intilliggandes byar och ward belägen i Yckermarck under pålsche och schleisische
gräntzen6 Der wij hade wij wårt rijkeliga underhåldh, för oss och
wåra hästar ifrån den 17. Februarij in till den 21. Aprilis, tå marscherade wij
till baak åth Stettijn, Silentz förbi igenom Landzberg åth Pyritz och Nymarck.
Den 30. Aprilis höltz widh Dahm General ---(?),och heela : Swänscha Armadien
församblade ungefehr 20,000 mann, deräst Hans Excellens Rijgzfeld Herren
öffwersågh folcket.

1 Ruppin. 2 Stargard. 3 Zilenzig. 4 Krossen. 5 Ziillichau. 6
Tydligen oriktig uppgift

91

Den 1. Maij ginge wij öffwer Dahm i genom Stettijn och sedan
åth Marck Brandenburgh, tå finge wij först rätt förstå att dätt ward ofridh.
Ther war itt slott wäl befäst widh nampn Löckenääszl hwilcket hörde
churfursten till. Dätt togo the swänske inn, och wij marsch rade ther förbij åth
en fläck Angermiinrh2 ther ward alle städes folcket bortlupit, och
war intet till att finna i Byerna, hwarken för oss eller häster. Sedan ginge wij
allestädz i Brandenburgh land och om tijden till baak åth Zenech3 och
Gramssöö,4 der fienden förste gången giorde Allarm på osz, skiöt
några nedher och togh många hästar .

Sedan ginge wij för Rappin5 ocli w år General
Leiitnant Herr Wolmar Wrangel intogh Rappins andre gången, der ifrån åth
Vorberlijn,6 och jagade fienden ther ifrån och intogo och besatte thet passet.
Sedan så ginge wij åth Alt Brandenburgh, och lågom ther omkringh i 8 dagar i
byerna, i een stadh heet Hagelbergh7 hade Rijgzfeldherren sitt
qwarteer medh een hoop commenderat folck, hwaräst fienden han giorde krasat på w
åra partj, att wåra måste gåå ther ifrån åth Pommern wid een stadh Nowens blef
Nilz Törne son slagen.

Uthi Junio Anno 1675 komm fienden ifrån Keijsaren myckit
starck, och tå wårt folck ward förlagdt långt ifrån hwarandra, ruinerades 6
Compagni af w åra dragoner, och strax der effter komme wij i Action medh fienden
mycket skrapt widh VorBerlijn,8 att myckit folck blef på bägge sijder
slagit, men (dåck Gudi lof) blef wårt Compagni conserverat, att icke mehr än een
drängh, bemält J ohan i Roszberga blef slagen. Sedan drogh w år Armadia igenom
Wittstock, igenom Mechlenburgh

-1Löcknitz. -.2Angermiinde. -3 Zehdenick. -4 Gransee. -5
Ruppin. -6 Fehrbellin. -7 Hagelberg. -8Nauen.

92

und Pommern och s1ogh läger emillan Damijnl och
Litz,2 hwaräst wij stode i 3 weckor.

Den 16. Julij marscherade wij uthur lägret och gingom Regementz
wijsz i Byerne på Mechlenburgischa gräntzen, och stode i een By Eijsens widh
nampn. Den 20. Sept. marscherade Regementet i från Eijsens til passet på andra
sidan Dahingård4 att bemöta fienden. Ifrån Matthrei och alt fort
pressade fienden treffelig hårdt på poroniersche paszen, och gingo uthi 3
Armadier. Keijsarens Armada widh Dilmijn,5 then Danscha widh
Damgårdh, Brandenburgischa widh Giötsche6 och Ambe- landh,7 hwilcka beskriffwo
sigh till saroroers 40,000 ffiann.

Den 6. Octobris fick fieriden öffwerhand och gick öffwer passet
vid Giösche6 och strax in marscherade wårt folck allestädes i
Befästningerna, och wår Brigad in i Grijpzwaldh.8

Den .novembris fick fienden in Wolgast slott, och wåra ginge
uth medh Accord. Den 11. marscherade fienden uhr Ponimeren. Den 22. sanckade
Greff Königzffiark alt thet swänska Rytteriet och gick åth Mechlenburgi Landet
effter fienden tå han war undan marcherat, tå hade Greffwen sitt höghqwarteer i
Malchin.

Den 30. Noverobris, Sanct Andrere dagh, marscherade w åra för
Wohlgast in på Landtysdoffi.9 Then 12. Intogo wåra Swijn10
skantz och guarnizorien gaaff sigh under wåra till tiänst.

Den 15. ginge wij i winterqwarter på Landtysdom. Julaaffton
gick fienden medh några Båther öffwer widh Swijn och giorde Alarm på wår wacht,
men wåra jagade them strax till baka, der och några af fienden blifwe skutna.

-1Denimin. -2Lqitz:- 3 Eixen.. -4 Damgalten -5 Demmin. - 6
Giitzkow. -1 Anklam. -8 Gleifswald. -9 Usedom

-10 Swine.

93

Hwarföre heela Esqvadronen måste af bräckia Jule dagh, och gåå
till Swijn, der wij stode i skogen the förnämste Jule dagar, hwaräst wåra Jule
dagar woro släta.

Den 14. Januarij komm fienden öffwer ijsen widh Swijn, och in
på Landtysdom, tå måtte wij medh stoor fahra giffwa osz åth Pommeren och sedan
åth Landt Riigen.

Den 17. komme wij andre gången på Landtysdom, Gudh hiälp oss
wäl hädan.

Den 13. Maj ward itt stort parti af Brandeburgärens folck,
nämblig 3,000 mann, uthsände att prowiantera Wolgastz slott, och ärnade sigh
öffwer åth Pommeren widh Swijn, hwaräst Hans Excellens Greff Köningzmarck stodh
them emot medh commenderat folck till häst och foot; och läät een deel af
fiendens folck gåå öffwer, och tå the wore öffwergågne, fölle w åra på them och
caputerade 150 mann, och togo några fångar. Sedan läät Feldt Marschalken skiuta
af stycken medh schroot på prammerna, och 2 stora prammer ginge i grundh med
folck, och altsammans

Här tar dessa blad slut.

Sedan följer i dagboken tre uppsatser skrivna med Bolins stil
och är förmodligen avskrifter av samtida tryck.

Två av dessa nämligen: 1 om Bengt Resare ( Bängt Oxenstiernes)
2: om Ammiralen Nielz Stiernesköldhz

»Relation eller berättelse om then ädle och högwälborne herres
herr Bängt Oxenstiernes, frijherre till Ekebyholm och Söderboo, Swiriges Rijkes
Rådz, Rijckz stalmästares och General öffwer Liflandh höga för- farenhet och
widt kringh om werlden giorda resor.

Anno christi 1607 på sitt ålderdoms I6 åhr förreste han på
Academien Rostock, där han sigh uppehöll 2 å hr .

94

Anno 1609 förfogade han sigh till Wittenberg och widare till
Jena, ther han war 2 åhr .

Anno 1611. Reste han neder till Liibeck och Hålsten, blef ther
fången i. ( oläsligt )

Anno 1612. Reste han till Italien der wistandes it åhr.

Anno 1613 den 3. Februarij i sitt ålderdoms åhr thet 22.
tagandes sin reesa åth Österlanden ifran Neapolis på Asien till siösz, och så
visiterade och besågh effterskrine konunga Rijken, som äre Cicilia1
Creta och Cypern, tädan till

Joppen, som ock kallas Japha och sedan till Ramffia2
och omsijder till Jerusalem och ther ifrån till Bethlehem, der omkringh
beskådandes Juda konungars griffter och monumenter .

Sedan wände han sigh igenom Palestina ( eller som thet
gemenligen kallasz thet heliga landet) igen tillbaka på Jerusalem. Och i midler
tijdh besåg christi graff, Jordanen, Oliebärget, Tabor och Zionsbärgh.

I wägen blef han af några Antische röffware illa sargat och
spolierat och nödhgades ther ifrån låta föra sigh till Joppen och komffi ther på
itt turckisch skeep och blef fördt till Konunga Rijket Cypern.

I midler tijdh blef han och heela hans medhfölie siukt. Hvarest
han och siälf hade måst satt lifwet till, om han icke igenom Gudz försyn och een
nederländisch kiöpmans flijt och offiwårdnat hade blifwit bracht uthi itt skep
och siöledes kommit till Wenedich.

Anno 1614 begaff han sigh i tiänst hoos Storhertigen af
Florents att låta bruka sigh på hans Galleior i ffiidel haffwet emot Turcken
widh Livorno, ther han besågh Africa och Europa, Tunis, Karthago, Algir,
Corsica, Capreia, Sardinien, Cisilien, Maltha.

-1 Sicilien. -2 Ram

95

Af Galleierna ifrån Turckens krijg komm han tillbaka ii på
Livorno medh stort byte, och åhr 1616 wistades widh Ethe förnämste håffwen i
Italien, en kannerIigen Florents, Perma» (Farma), »Rom och så widh
then Venetianische staden. Anno 1616 den 3. Julij begaff han sigh uthur Europa
andre gången in uthi Asien och komm igenom Corfu, Cefalonia, Zanthe och Morea,
hwilken och fordom kallades Peleponesus.

Han reste och ther medh i genom Archipelagum och riii besågh
många städer och öar, som war Rhodis,l Lesbd,2
Scio,3 Fatmus4 Nigropontus jämwähl then gamble
staden Troja, och kom änteligh till Constantinopel, hwarest then turkiske
Keijsaren ordinarie residerer på thet att des grundeligare måtte giöra sigh
bekant om then turkischa staten. år Anno 1617 uthi åhrets begynnelse begaff han
sigh på resan ifrån Constantinopel åth Asien och reste igenom många landh och
städer, nämbligen Schutari, Isniech,5 Natolia,6
Congia,7 hufwudstaden i Carmania, Alexandria, then gamble och berömde
staden Antiochia, Piaze,8 Misis9 och änteligh till Aleppo
i Syrien huffwudstaden, hwil- ken stadh lågh ifrån Constantinopel 43 stora
dagzresor . Ifrån förbemälte Aleppo continuerade han sin reesa igenom then stora
öcknen till then widt berömde staden Ana10 widh floden Euphrate. Hvar
i från han sedan medh myckit besvär effter 11 dagars continuerliga resande ankom
till Thabida ( ?), och ther ifrån till Babylon, Som nu af Turckerna kallas
Bagadet, 40 dagzresor liggiande ifrån Aleppo.

1 Rhodos. 2Leshos. 3 Skios; 4 Patmos. 5 Isnik,det gamla Nicea.
6 Natolia=Anatolien. 7 Konja. 8 Alexandrette (Iskanderun). 8 Pajas. 9 Missis. 10
Anah.

96

Ifrån Babylon reste han 40 dager continuerligh till Landz icke
medh mindre fahra änn beswär till Ispahan, Konungens Residens stadh i Persien,
hwilken konung han sedan folgde i feldt emot Turcken. Ifrån Ispahan sköndade han
sigh att besee the öffrige Asire landzorter, togh sin reesa för then skull
landwägen åt Marchulica ( ?) , Siras,l Lar, Gurastan2 och
till Konunga Rijket Ormus3 och Mogastan.4

Ther föll han hasteligh i swår siukdom och 20 menniskior som
woro medh i hans fölge blifwo döde. Sedan han kom till helsan så ward han på een
falsk Turckz angiffwande fångat en tijdh att han intet kunne resa länger in i
Indien änn till Piasche ( ?) i Konunga Rijket. Ormus3 widh indischa haffwet.

Anno 1618 reste han ther ifrån till Casbni5, icke
longt; ifrån thet Casbische haffwet, och är huffwud staden i Medien, hwaräst
Konungens fahr broder i Persien boor ..

Sedan han ther hade lärt persischa språket, reste han: thet
stroket igenom Turckiet och Babylon igenom Armemen.

Ther ifrån behändeligen begaff han sigh andre gången på resan
till thet heliga landet igen, och komm först till then nampn kunnige staden
Dallascull. Tädan reste han öffwer Jordan till Chorazim och thet Galileisha
haaf, sedan till Capernaull, ther ifrån till Canaan, Thabor, Nain, Nazaret,
Samarien, Sichem oth så widare till Jerusalem. Der blifwe alle fågne till det
thee finge lösa sig sielf.

Anno 1619 reste han ther ifrån till Bethlehell, sedan uth medh
thet döda haffwet, hwaräst Sodoma och G()- morra äre förgångne och ytterligare
till then gallble staden Gaza. Tädan wandrade han igenom Arabien

1.Schiras. -2.Gura i Laristan. -3 Hormus. -4 Mughu? -5 Kasvin,

97

öcknen Etham och Hurr, thet röda haffwet förbij, till hes han
kom till then berömde staden Alcair1 hwilken xh kallas Babylon Egypti
widh floden Nilo. Ther ifrån begaff han sig till Alexandriam och widare in uthi
Egypten, hwaräst thee gamble konungars besraffningar och store pyramider äro,
under hwilka murade och diupa griffter otalige tusende döda kråpper ire lagde
uthi.

Ther wände han sedan tillbaka åth Alcair1 och foor
llth medh siökanten i genom thet förloffwade eller Israelz barnas landh till
Tyro hvaräst han stegh till skepz then 20. Martij och säglade igenom
midelhaffwet förbij the Konunga Rijken Cypern, Candien, Cicilien, Neapolis
tillIJivorno och Cenua och therifrån till Wenedigh.

-1 El Kairo.

Han haar och här uthi Europa jämte heela Rysslandh igenom reest
alla nider landen, Engelandh, Franckrijket och Sweitzlerlandh, heela Italien,
Savonien, Hispanien, Portugal sampt flere landh och Konunga Rijken.

Anno 1620 in Augusto komm then salige herren heem i
fäderneslandet och blef wähl uptagen af Kongligh Maij:t Konungh Gustavo Adolpho..»

---------------------

»Om salig och manhafftige Nielz Stierneskiöldz, Ammiralenz,
tapperheet till siösz och sielfwa döden för Dantzigk,

Anno 1627 then 18. Novembris.

Saligh Herren säglade sackta medh 6 skeep för dagen in emot
biockhuset, och när dager war såge the fiendens skeep små och stora, 10 stycken
på redden, alla medh foltk och ammunition wäl uthflydde, men på wårt skep war
litet folck och mycket siuckt. När the möttes war i stilla wäder, och thet lilla
wäder hade fienden för een wind, men wåra skep lofwerade emot them.

98

Ther lade fiendens Ammiral medh sitt skeep till wår Amiraloch
flackerade medh stycken på hwrandra så länge thee wore något ifrån hwar annan,
men fienden sköndade sigh till att entra skepet. Desz för innan blef saligh
herren skutin medh een Musquet först i halz och andra resan i ryggen. Skepz
Capteinen Simon Stiff wert blef skuten i genom halzen att han "strax föll neder
i holskepet blifwe och många både af fienden och wåra nedhskutne".

Ther effter lade fiendens Ammiral medhtusenp tillijka ombord
medh Herr Nilz Stierneskiöld, Riddar Sanct Jöran på högra och Denen på wänstra
sijdan; så kom och thet tridia skepet effter och skiöt fast på saligh Hetrens
skeep. När han tå wille gåå af Cajutan komm af bernälta skeep een kula och slogh
honom vänstra armen af att han föll strax nedh; wille wäl några resor
uppresasighigen, men machten war alt för swagh.

I midler tijdh blef saligh herrens tiänare Matz widh nampn
skuten både armpiperna uthaf, att kiöttet allenast hängde fast. När man nu intet
mehra skaffa komne, blåste Trumpetaren qwarteer, och så föll fienden in i skepet
och högg ther några nedh af wåra; tå blef och fiendens Imtniral skuten, att
sammeföll strax nedh steen dödh.

När nu fienden jämmerligh grasserade i skepet lågh saligh
herren i Cajutan och tiänaren Matz saat i stolen och sade: här sitter jagh och
ther ligger min herre. Tå äskade salig herren till sigh prästen och
fältscheraren, Tiänaren togh strax till sigh thet höghwerdiga Sacramentet och
een af fiendens Barberare skaar honom bägga armerna af och straxgaff han upp
and.

99

Saligh herren lätt och fiendens Balberare skiära armen af sigh
och kalladhe strax prästen, hwilkens narnpn ward Bartholdus, och sade till
honom: Herr Barthil giffwer migh min afsked ifrån thenna werldenne, thet han och
strax giorde, och effter een herligh bekiännelse tillsade honom i Jesu narnpn
syndernas förlåtelse och effter hans stora längtan meddelte honom Herrens
Högwördige Sacrament.Der effter gaaff sigh saligh herren tillfridz och 'taal på
nytt upp trones Articler, och när han kiände att tijden nalckades fattade han
medh sin blodiga hand prästens hand och sade: Kiäre Herr Barthil säger nu intet
annat för migh, uthan Herre Jesu annamma min ande, och ther effter afsornnade
han i Herranom som i en sööt sömn, sedan han hade lefwat 44 å hr. 27 wecker och
5 dygn.»

Innehåll

Utgivarens förord .......... 3

Andreas Bolinis liv.......... 7

Fragment av dagbok rörande 1675 års fälttåg i Tyskland ..........
90

Relation om herr bengt Oxenstiernas widt kring omwerlden gjorda
resor.......... 93

Om salige och manhaftige Niels Stierneskiöldz tapperhet till siöss och
Sielwa döden för Dantzig Anno 1627 then 18 Novembris .. 97

Tillbaks
Till
startsidan